Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
Traducerea si adaptarea: Lore
... într-un mod necugetat si păcătos prin această viată.
Domnul mi-a spus
că portile deschise ale Iadului
se căsca larg în calea voastră.
Da, văpăile
chinurilor iadului
sunt mereu gata să pună stăpânire pe sufletele noastre.
Noi cunoastem calea omului drept.
Da, noi stim ruga
omului drept.
Vă spun acum că Domnul a vorbit.
Da, Domnul mi-a vorbit.
Bună seara.
Mike Enslin. Mă cazez.
Iubito. Domnule Enslin.
Ne temeam că nu o să mai veniti.
Este asa o onoare să vă avem aici.
- Este o noapte groaznică. - Dacă ati putea să-mi dati cheia,
mă voi instala si putem vorbi de dimineata după...
probabil vreti să auziti totul despre istoria aparitiilor.
Ei bine, scara asta de aici este locul unde menajera
se crede că s-a spânzurat în 1860.
Avem o fotografie!
- Putem face asta mâine dimineată? - Asteptati.
Este tipărită în brosura noastră.
- V-am trimis vreuna din astea? - Probabil că da.
- O vedeti la fereastră? - Da, uite-o.
Asta e o poză făcută de un oaspete în 1986.
În scrisoarea dumneavoastră ati mentionat că camerele
cu cea mai mare activitate paranormală
sunt la mansardă. Pot să iau una din camerele alea?
Asa e, deoarece mansarda este la etajul al treilea,
care este fostul etaj al dormitoarelor angajatilor.
Se spune că toti copiii Sylviei
au murit acolo de tuberculoză.
- Toti? - Oaspetii au auzit zgomote ciudate.
La miezul noptii s-au auzit zgomote ciudate.
Sfatul nostru este să vă încuiati usa din interior.
- Nu e asa, dragă? - Asa este.
Aveti grijă, pur si simplu s-o încuiati din interior.
Asa voi face.
Imediat ce-mi dati cheia.
Îmi pare rău... O am chiar aici.
- Numărul 14, nu puteti să nu o găsiti. - A fost un drum lung cu masina.
- Mult noroc. - În regulă, vom vedea
ce-mi rezervă noaptea.
Doamna Clark, proprietara,
spune că nu a dormit nicio noapte
de când a achizitionat hanul, iar eu o cred.
Nu, nu, nu, o compătimesc.
Dar în orice caz, ouăle Benedict sunt delicioase
iar dacă suni înainte, doamna Clark spune că
va găti faimosul ei tort de ciocolată fără făină.
Pe o Scară a Fiorilor, acord Hanului Weeping Beach sase cranii.
Dă-le naibi, cinci cranii.
- Salut. - Salut.
Cum merge treaba? Pot să te ajut?
Da, am venit aici pentru marele eveniment.
În regulă. Super.
Eu sunt Mike Enslin.
Cine?
- Cel care dă autografe - Corect.
Tu esti, da. Văd asemănarea, da.
- Este o fotografie bună. - Multumesc, omule.
În regulă, asteaptă.
Atentie, iubitori de cărti.
Îl avem pe celebrul scriitor de horror cult,
Michael Enslin,
în Coltul Autorului în seara asta.
Este autorul best-sellerelor ghiduri de supravietuire fantomelor,
cu titluri cum ar fi "10 Hoteluri Bântuite",
"10 Cimitire Bântuite",
"10 Faruri Bântuite".
Asta va fi diseară, la ora 7:00 pm.
Oricum, mi-a plăcut să scriu cartea,
si cam asta e povestea cărtii.
Si sper să vă placă, sau să vă fi plăcut.
Să rămâneti speriati.
Da? Întrebări?
Care este locul cel mai înspăimântător în care ati fost?
Cel mai înspăimântător loc în care am fost?
Nu mi s-a mai pus întrebarea asta.
Glumesc.
Toate locurile astea au o istorie "colorată".
As spune, dacă ar fi să aleg pe cel mai înspăimântător,
as alege Bar Harbor,
locul crimelor înfiorătorului McTeig din noaptea nuntii.
Acela este un loc intens. Sau poate St. Cloud, din Minnesota,
locul în care văduva de război nebună si-a aruncat copilul într-o fântână.
Adică toate locurile alea au ceva aparte.
Aerul e dens.
Ce părere aveti despre fenomenele paranormale?
Uite, sunt un bun cercetător. Peste tot mă duc plin de echipamente.
Iau cu mine un detector de câmpuri electromagnetice,
spectrometre pentru toată gama,
cameră cu infrarosu. Adică, uite nimic nu m-ar face mai fericit
decât să trăiesc un fenomen paranormal,
întelegeti, să văd o licărire de lumină
la capătul tunelului.
Deci spuneti că nu există fantome?
Spun că nu am văzut vreuna,
dar sunt foarte convenabile pentru hotelurile disperate
când soseaua principală e mutată.
Am deviat de la subiect. Cine are ceva de scris?
- Eu am. - Pe care dintre ele?
Serios, Mike, dacă as vrea să văd o stafie adevărată,
unde am cele mai mari sanse?
- Garantat? - Da.
Conacul Bântuit din Orlando.
Grozav, multumesc.
- Rămâi speriată. - Multumesc.
Hei, Ray, poti încuia tu?
Am repetitii cu formatia diseară.
Dumnezeule!
Sub ce piatră ai mai găsit asta?
- Pe eBay. - EBay?
Cât ai licitat pentru ea?
Nu au fost asa de multi care să liciteze.
Cred si eu.
Dare e...
o carte uimitoare.
Atât de... unică
si inspirantă si... cinstită.
Multumesc. Cum te numesti?
- Anna. - În regulă, Anna.
O să mai scrieti o carte ca asta?
Nu, sunt alt om acum.
- Pot să vă întreb ceva? - Sigur.
Relatia din carte
dintre tată si fiu... probabil e prea personal,
dar, e atât de autentică si...
bine construită si...
e adevărată?
Nu.
Multumesc pentru asta. Apreciez.
A fost plăcerea mea.
La revedere.
- Bun băiat! - Băi, prietene...
Imediat, Tiffany!
Da, o să mi-l leg în costum.
Hei, Greg, ia uită-te la el!
Ai văzut ce s-a întâmplat?
Da.
Esti în regulă, amice?
Hei, poti să respiri?
- Nu! - Serios ca un atac de cord.
Avem 325. Asta e aici în spate, cred.
Asta e. Semnati pe linie, vă rog, domnule.
Vrei să zici aici.
- Să aveti o zi minunată. - Multumesc.
- Multumesc foarte mult. - Hei, omule, a trecut ceva timp.
- Salut, Jackson, ce mai faci? - Apropo,
ti-am citit ultima carte... "10 Conace Bântuite".
E înspăimântătoare tare de tot.
Super.
Ne vedem mai târziu, tipule.
- Bună. - Bună, ce mai faceti?
- Bună. - Bine.
Mersi.
Ce simpatic.
Bună seara, Hotelul Dolphin.
Cu ce vă pot ajuta?
Da. Bună ziua. Sun în legătură cu camera 1408.
Asteptati un moment, vă rog, domnule.
Cu ce vă pot ajuta?
Da, as vrea să stau în camera 1408, vă rog.
Acea cameră nu este disponibilă, domnule.
Nu v-am spus pentru ce zi.
Ce ziceti de sâmbătă?
Nu este disponibilă.
Martea viitoare?
Nu este disponibilă.
Luna viitoare?
Nu este disponibilă.
Vara viitoare?
Stie cineva unde este un restaurant chinezesc bun pe strada 48?
Trebuie să iau prânzul cu idiotul de la Random House. Stie cineva?
Sam, te sună Mike Enslin din Los Angeles din nou.
Vorbesc din birou.
Clay, ai o secundă pentru Mike Enslin?
- Spune da. - Da.
Bine. Uite, tipul ăsta e cam morocănos,
încearcă să mentii ridicată energia. Altfel o să cadă într-o depresie.
- Mike! - Salut, Sam.
Hei, hei, am citit primele cinci capitole seara trecută.
Ce chestie înspăimântătoare., n-am închis un ochi.
Foarte bine. Hei, te-ai ocupat de treaba aia?
Sigur că da. Îl am aici pe cel mai bun avocat.
Mike, Clay, Clay, Mike.
- Bună, Clay. - Mike.
Zi repede, da? Tipul ăsta e plătit cu 400$ pe oră.
În regulă, Clay, cum rămâne cu Dolphin?
Da, Dolphin.
Da, relicva aia de pe Lexington.
Se cred destepti, nu?
O să-ti placă ce le-a pregătit Clay.
A căutat si a găsit pentru tine... esti asezat?
O lege federală a drepturilor civile.
De parcă te-ar discrimina cineva pe tine,
un alb bogat. Dar legea e lege, nu-i asa, Clay?
Prin urmare, dacă camera nu este ocupată
- trebuie să ti-o dea. - Serios?
Da. Acum uite, managerul de acolo se va opune, dar stie procedura.
- Nimic cu care să nu te poti descurca. - Deci, Mike...
vom rezerva camera, iar dacă refuză,
o să ne zăngănim armele si îi dăm în judecată civilă.
- Deci s-a rezolvat totul? - Mersi, Clay. Dispari, da?
La revedere, Clay.
Da, Mike, esti acolo?
Da, ceva mai personal,
esti sigur că vrei să vii aici?
Da, desigur. O să termin cartea cu un capitol bun.
Da, da, Stiu cum se face.
Dar, e New York.
Cu tot ce s-a întâmplat... Chiar vrei să treci prin asta?
- O să stau putin. - O s-o suni pe Lily?
Nu. Nu vreau să o presez.
Vin si plec repede. Nimeni n-o să fie rănit.
E doar o slujbă.
Ati ajuns, Dolphin.
Hei! Taxi!
E o cameră frumoasă, cu privelisti extraordinare asupra orasului.
Scuzati-mă, doamnelor.
Multumesc mult.
Bine ati venit la Dolphin, domnule.
- Vă cazati? - Mike Enslin.
Pentru o singură noapte.
Cum se silabiseste în ziua de azi?
- N-S-L-l-N? - N-S-L-l-N.
Da.
Anuntati managerul înainte de a-l caza.
Mă scuzati un minut, domnule?
Sigur.
Domnule Dempsey, Mike Enslin doreste să se cazeze.
- Unde este? - La receptie.
E-n regulă, Marie. Mă ocup eu.
Bine.
Mai durează putin, domnule Enslin.
Bună seara, domnule. Vă pot ajuta cu bagajele?
- Nu. - Foarte bine.
Domnule Enslin, sunt Gerald Olin,
managerul Dolphin-ului.
Dacă vă pot ajuta cu ceva pe timpul sederii dumneavoastră aici...
rezervări la cină, bilete la teatru,
poate la o partidă celor de la Knicks? Orice...
doar să îmi spuneti. Sunt la dispozitia dumneavoastră.
Dacă îmi dati cheia de la camera 1408, o să scăpati de mine.
Noi ne gândeam să vă dăm un apartament.
1408, vă rog.
Sunteti insistent, nu-i asa?
Îmi puteti face plăcerea
să veniti în biroul meu pentru o conversatie mai privată?
- Sigur. - Excelent.
Intrati. Faceti-vă comod.
Camera 1408 e o cameră pentru fumători?
De fapt chiar este. Da.
Bun, o grijă mai putin în paza de noapte.
Doriti o tigară?
Nu, multumesc, nu fumez.
Asta, da Asta e...
în caz că izbucneste un război nuclear.
M-am lăsat de fumat de mult timp.
E jumătate obicei, jumătate superstitie.
Dar beti, nu?
Bineînteles, tocmai am spus că sunt scriitor.
Le Cinquante Sept Deces, 1939.
Exclusivist.
Costă în jur de 800$ sticla, când se poate găsi.
Apreciez mita, dar intentionez să stau în camera aia.
- Pentru cât timp? - Pentru cât timp?
De obicei peste noapte.
Înteleg.
Nimeni nu a rezistat mai mult de o oră.
Iisuse, omule.
Ar trebui să-ti razi sprâncenele si să-ti vopsesti părul blond
dacă vrei să încerci să-mi vinzi prostiile cu casa bântuită.
Altfel, o să sperii numai copiii.
De ce îti bati joc de mine când eu cu adevărat,
încerc din toate puterile să te ajut?
Nu, joci un mic joc.
Vinzi misticul.
Dar în cele din urmă, stim amândoi
că o să îmi dai cheia si o să mă duc sus în cameră
si o să-mi scriu povestirea iar rezervările voastre vor creste cu 50%.
Te deranjează dacă micul meu prieten înregistrează conversatia noastră?
Să înteleg că nu.
Domnule, nu ai înteles situatia în mod corect.
Stiu că Dolphin nu are autenticitatea celor de la Plaza
sau a celor de la Carlyle,
dar noi lucrăm la 90% din capacitate.
Întotdeauna.
Iar grija mea nu este pentru hotel.
Grija mea nu este nici pentru tine.
Sincer, în mod egoist,
nu vreau să te cazezi în 1408
pentru că nu vreau să curăt mizeria.
În ziua de azi la hoteluri totul tine de prezentare
si despre confortul oaspetilor.
Eu am pregătirea de manager,
nu de medic legist.
În schimbul meu au fost patru morti... patru.
După ultima moarte, am interzis oricărui client
să se mai cazeze vreodată în camera 1408.
Ultimul a fost David Hide, ortodontist, maniaco-depresiv.
Si-a tăiat venele, a făcut putină chirurgie pe el
si s-a făcut eunuc, nu?
Da. Deci ti-ai făcut temele.
Si sunt si profesionist.
Ei bine, în mod dureros, în cei 95 de ani de existentă,
hotelul a avut parte de 7 săritori de la etaj,
4 morti din cauza supradozelor, 5 spânzurări,
- trei mutilări... - Trei mutilări...
două strângeri de gât. Managerul general Gerald Olin
cunoaste foarte bine tragica istorie a hotelului,
recitând sec rezumatul carnagiului ca un contabil
care vorbeste despre placa să funerară.
Te crezi inteligent, nu-i asa?
Cunosc jocul.
De-a lungul investigatiei tale,
ai descoperit si cele 22 de morti din cauze naturale
care au avut loc în camera 1408?
Morti din cauze naturale?
Nu ai aflat de ele
pentru că ziarele nu au publicat nimic despre ele.
În total, au fost 56 morti
în camera 1408.
56? Mă minti.
Nu stii nimic.
Cauzele mortilor din 1408 variază
de la atac de cord, atac cerebral, înec...
- Înec? - Da, un domn Grady Miller
s-a înecat cu supă de pui.
E cam greu de realizat. Cum a făcut asta?
Într-adevăr, cum?
Interesant. Este totul aici.
O să te las să iei asta si o să-ti dau acces deplin la biroul meu.
Poti să iei notite, să scrii totul în cartea ta.
Singura mea conditie
este să nu te cazezi în camera aia.
O să mă lasi să mă uit la toate chestiile alea?
N-am mai primit de băut.
- Chiar că e bună. - Poftim, păstreaz-o.
Cu complimente din partea casei.
- Tot rămân. - La naiba!
Îmi pare rău.
Bine, în regulă. Citeste chestia asta uitată de Dumnezeu.
Garantez că odată ce o s-o citesti
n-o să mai vrei să stai în 1408.
Prima victimă: domnul Kevin O'Malley,
Vânzător de masini de cusut.
S-a cazat la hotel în prima săptămână după deschidere
- Octombrie, 1912. - Si-a tăiat singur gâtul, nu?
Nu asta e partea înspăimântătoare.
După asta, într-o criză de nebunie,
a încercat să se coasă la loc
folosind un ac de cusut vechi înainte să sângereze până la moarte.
Usurel, omule!.
Uite, domnule Enslin, nu trebuie să stai în camera 1408.
Poti să fotografiezi camera 1404.
Are exact aceeasi aranjare si nimeni n-o să-si dea seama de diferentă.
- Cititorii mei asteaptă adevărul. - Cititorii tăi?
Cititorii tăi se asteaptă la ceva grotesc
si la spaime ieftine.
"Fantoma fără cap a domnului Eugene Rilsby
încă mai umblă prin casa abandonată de pe ferma lui."
"Fantoma Lătrătoare a Cimitirului Mount Hope."
Un citat direct... cum de stii asta?
Cărtile dumitale nu sunt greu de găsit.
Sunt pe rafturile de reduceri
ale oricărei librării;
pline de cinism, scrise de un tânăr talentat si inteligent
care nu crede în nimeni si nimic, decât în el.
Vinovat de acuzatii.
Hei, ascultă, întâlnirea s-a sfârsit. Ce-ar fi să-mi dai camera?
Te rog, nu te purta ca o scolărită supărată.
De fapt, m-ai surprins.
Nu esti asa de dur pe cât mă asteptam.
Mi-a plăcut primul roman.
Cum se numea? "Ultima Plimbare..."
"Lungul Drum Spre Casă".
"Lungul Drum Spre Casă", da.
Tatăl mi s-a părut a fi un nemernic.
Da, asa e.
Uite, omule, doar dă-mi cheia.
- Domnule Enslin... - Dă-mi cheia odată!
Ascultă, am stat în casa Bigsby.
M-am spălat pe dinti chiar lângă cada
în care Sir David Smith si-a înecat întreaga familie.
Si am încetat să-mi mai fie frică de vampiri la vârsta de 12 ani.
Stii de ce pot sta în camera voastră înspăimântătoare, domnule Olin?
Pentru că stiu că fantomele si vârcolacii
si lighioanele cu picioare lungi nu există.
Si chiar dacă ar exista,
nu există un Dumnezeu ca să ne apere de ele, nu-i asa?
Deci nu te pot convinge să renunti?
Cred că am ajuns la o întelegere.
Foarte bine.
Vino cu mine.
Majoritatea hotelurilor au trecut la sistemul cu cartele magnetice.
O cheie adevărată. Lasă o impresie bună... de vechi.
Avem si noi cartele magnetice, dar se pare că
sistemele electronice nu functionează în camera 1408.
Sper că nu porti un pacemaker.
Managerul general sustine că fantoma din cameră...
Nu am folosit niciodată cuvântul "fantomă".
Îmi pare rău. Spirit? Spectru?
Nu, nu ai înteles bine.
Orice ar fi în camera 1408, nu este deloc de genul ăsta.
Atunci ce este?
Este o cameră al naibii de diabolică.
Te rog.
Domnule Odin.
Da. Foarte bine.
De ce nu închid proprietarii camera?
Corporatia Yasuko preferă să pretindă că nu este nicio problemă.
La fel cum pretind că nu există etajul 13
Camera... trebuie să fie murdară.
Asternuturile nu au mai fost schimbate de când? De 11 ani?
Nu, nu, nu, suntem profesionisti.
Camera 1408 este aranjată o dată pe lună.
Eu supraveghez, iar îngrijitoarele lucrează în perechi.
Noi considerăm camera ca si cum ar fi una
plină de gaz toxic.
Stăm acolo doar 10 minute, iar eu insist ca usa să rămână deschisă.
Dar totusi...
Acum câtiva ani, o tânără cameristă din El Salvador
s-a trezit încuiată în baie.
A stat acolo doar câteva clipe,
dar când am scos-o, era...
- Era moartă - Nu, oarbă.
Luase un foarfece
si îsi scosese ochii.
Râdea isteric.
Aici este etajul tău.
Aici ne despărtim.
Până aici mă apropii de camera 1408
dacă nu e acea perioadă a lunii.
- Ne vedem mâine. - Domnule Enslin?
Te rog...
nu face asta.
Te caut eu în legătură cu biletele alea la partida celor de la Knicks.
Încetează!
Bun. E în regulă, dragă. Suntem acasă acum.
Asa.
Asta e?
Cred că glumesti.
Prima rundă e câstigată de odiosul domn Olin
pentru agresivitatea care-si face efectul.
Trebuie să recunosc, m-a păcălit pentru un moment.
Dar unde este fiorul de teroare?
Arată-mi râurile de sânge.
Este o simplă cameră.
Opt dolari pentru alune de bere.
Camera asta e diabolică.
Olin a spus că în hoteluri e vorba de plăcerile lumesti.
E o replică bună, dar mă întreb
dacă nu cumva e vorba de fapt de restaurarea banalitătii,
un sens prozaic al cunoscutului.
"Da, am mai fost aici.
Este sigură."
Există o canapea,
un birou de scris, o imitatie de dulap antic,
tapet cu motive florale.
Covorul nu iese în evidentă, cu exceptia unei pete
sub un tablou luat de la reduceri cu o goeletă rătăcita pe mare.
Lucrarea este realizată în maniera previzibilă si plictisitoare
a lui Currier & Ives.
Al doilea tablou prezintă o femeie bătrână
citind povesti de culcare... o imitatie de Whistler...
unui grup de copii bolnavi
în timp ce o altă Madonă cu pruncul privesc de pe fundal.
Are un vag aer amenintător.
Al treilea si ultimul tablou dureros de plictisitor
este celebra "Vânătoare".
Cai, ogari si lorzi britanici constipati.
Un destept a vorbit despre banalitatea răului.
Dacă e adevărat,
atunci suntem într-al saptelea cerc al Iadului.
Are farmecele sale.
Panorama este obisnuita priveliste cramponată a nimicului din New York:
Numai clădiri cenusii si plictisitoare peste tot;
Trafic aglomerat jos. Privelistea...
Doar am început...
- Să trăim... - Doamne sfinte.
Dantelă albă si promisiuni
Un sărut pentru noroc si-am plecat la drum
De-abia am început
Înainte de răsărit...
Bravo, Olin. Foarte nelinistitor.
Atât de multe drumuri de ales
Începem să umblăm si învătăm să alergăm
Si totusi de-abia am început...
Asta înseamnă că cineva e în cameră.
E cineva?
E cineva!
Asta e bizar.
În sfârsit am ceva despre care să scriu.
O fantomă care oferă servicii de refuz.
În regulă.
În regulă, hai să-l analizăm pe nenorocitul ăsta.
A început la fereastră,
am auzit muzica, m-am lovit la cap.
M-am întors, m-am îndreptat spre pat pentru ciocolată.
Apoi m-am dus la dulap ceea ce ar fi...
eram cu spatele. I-ar fi permis lui
Houdini să intre aici să facă smecheria cu hârtia...
Si este în sufragerie.
Afară!
E cineva?
Va trebui să te străduiesti mai mult, nemernicule!
E comod acolo sus?
Aici e cald, prietene.
Haide.
- Receptia. - Bună seara, sunt Mike Enslin.
- Ghiciti în ce cameră sunt cazat. - Bună seara, domnule.
- Bună seara. - Sunteti pregătit să plecati?
Să plec? Nu, nu, nu, nu, nu.
Să plec, nu. De ce as pleca?
În special cu acest minunat serviciu de servire în cameră. E atât de discret.
Nu, nu, nu, vreau să trimiteti pe cineva ca să îmi repare termostatul.
- Este foarte cald. - Desigur, domnule.
O să trimitem un reparator imediat.
- Serios? - Categoric.
- Multumesc. - Cu plăcere.
Câti pereti subtiri
am tolerat noi împreună,
bătrâne?
Câte camere apăsătoare?
Camerele de hotel sunt în mod natural niste locuri înspăimântătoare...
nu crezi?
Câti oameni or fi dormit în patul ăla înaintea ta?
Câti dintre ei au fost bolnavi?
Câti dintre ei si-au pierdut mintile?
Câti dintre ei... au murit?
Noi am venit aici să scriem povestea
si nu suntem nelinistiti, nu-i asa?
Nu e că ceea ce văd nu e real.
Doar că nu e la fel de real pe cât pare.
E cineva?
Aveti probleme cu temperatura?
Da.
Hai.
Este prea cald sau prea frig?
Cum ti se pare?
Intră.
Cutia este chiar aici.
S-a blocat pe la 80.
Am spus că cutia este chiar aici.
Stiu unde este, dar nu intru în camera asta.
Trebuie să mergi doar vreo 3 sau 4 metri.
Am spus că nu intru. Stii ce s-a întâmplat aici.
Da, stiu foarte bine.
O să-ti spun eu cum să faci.
Orice prost poate repara chestia aia.
Scoate panoul.
Bine, acum deasupra acelei bobine
este un mic tub plin cu mercur.
Ăla ar trebui să activeze comutatorul de contact.
Dar hotelul ăsta e atât de vechi, încât jumătate din ele nu functionează.
Loveste putin tubul.
Loveste chestia aia!
Da, asta e.
Domnule, esti un geniu.
Un domn si un erudit.
Multumesc. Lasă-mă să-ti dau...
un bacsis.
Domnule?
Si de-abia am început
Împărtim orizonturi
Nemernicule...
Nu rezistă nimeni mai mult de o oră.
Foarte eficient.
La naiba! Iisuse!
Doamne.
Nenorocitu'...
La dracu'
Doamne!
De-abia am început
Să asc...
Alo?
- Alo? - Domnule, mă tem că a fost
o neîntelegere la bucătărie.
Va fi o întârziere de 10 minute cu sandvisul dumneavoastră.
Sandvis? Ce sandvis?
Nu am comandat niciun sandvis. Despre ce vorbesti?
Îmi pare rău. Puteti înlocui
garnitura pentru cartofii prăjiti.
Avem brânză de vaci, salată cu macaroane,
- salată de crudităti... - Ascultă-mă. Ati câstigat.
Plec. Sunt rănit.
Întelegi? M-am rănit la mână.
Înteleg. Dacă vă lăsati hainele la curătat până la ora 10 AM,
le vom călca si le vom înapoia până la 5:00...
La naiba! Chemati-mi un taxi să mă ducă până la cel mai apropiat spital!
Sunt rănit! Întelegi ce îti spun?
Domnule, nu voi tolera să îmi vorbiti pe tonul ăsta.
Esti o idioată! O să te dau în judecată!
O să iau măsuri legale! Ce naiba e cu tine?
Dacă vreti, vă pot face legătura cu managerul nostru, domnul Olin.
Bun! Bun, bun, bun, bun, bun! Fă-mi legătura cu el.
Fă-mi legătura. O să-i arăt eu nemernicului.
Olin, bun Fă-mi legătura acum!
Când stati la Dolphin, aveti grijă să vă bucurati
de cea mai bună mâncare din New York la celebrul restaurant Sea Bream
la mezanin. Sunteti încordat?
Atunci faceti o programare pentru a ne vizita saloanele de relaxare
la nivelul Coral. Cu masaj complet,
utilităti faciale si cu aromaterapie,
vă vor face să vă simtiti relaxat...
Alo?
si revitalizat. Apelul dumneavoastră este important pentru noi...
Nemernicule.
Ai câstigat.
În regulă. Bine!
Haide. Haide!
Haide. Haide.
Hei!
Ajutor! Ajutor!
Mă aude cineva?
Ajutor!
Dumneata! Domnule! Domnule! Ajutor!
Da! Da, dumneata! Ajutor!
Ajutor! Ajutor! Dumneata, domnule!
Ajutor! Mă vezi?
Da! Hotelul Dolphin!
Cheamă politia!
Ajutor!
Hei! Ai grijă!
Hei!
Îmi pierd mintile.
Te văd, tată.
Tati? Tati, unde esti?
O să te prind.
Cine nu-i gata,
îl iau cu lopata.
Aici erai.
Te văd, tati.
Adună-te.
Mintea ti-e în locuri care nu sunt reale.
Ridică-te. Ridică-te.
Pierzi intriga.
Pierzi întreaga structură.
Tati! Caută-mă.
Fibrilatii psihokinetice.
O minte obosită între clasicele puteri de sugestie ale casei bântuite.
Suprafete iluminate, covoare decolorate,
ca motelul acela din Kansas.
Există un motiv pentru toate. Gândeste-te.
Ce-i aia?
E o cameră de spionat?
Cine-i acolo? Îti place să faci asta?
Esti cumva proprietarul sadic al hotelului sau esti Olin?
Stai putin.
Mi-a dat băutură.
El a băut vreun pic?
Nu-mi amintesc.
M-a drogat!
A fost băutura sau ciocolătile.
Să nu accepti bomboane de la străini.
În regulă, în regulă. Doar halucinez.
Trebuie doar să rezist.
Trebuie să trec prin asta
vreo patru sau cinci ore si îmi revin. Bun.
Poti să faci asta.
O să te prind eu.
Esti terminată. Vino aici. Vino aici!
Tată! Stai jos!
Vrei să stau jos?
Vrei să mă asez?
- Da! - Bun, stai asa, stai asa.
Lasă-mă să găsesc un...
lasă-mă să mă găsesc un cadru bun.
Doamnelor si domnilor,
bun venit la concursul Cea Mai Urâtă Persoană..
Locurile cinci si patru
le revin lui Boris si Doris pestisorii aurii.
Doamnelor si domnilor! Să luăm un prim plan cu ei.
Să facem un prim plan cu Boris si Doris.
Ia uite acolo. Ce pesti urâti.
Sunt asa urati că fug de tine.
Locul al treilea îi revine lui Mike Enslin.
Ce zici de asta?
Locul al doilea îi revine lui Lily Enslin.
Asta a fost bună.
E ceva de genul Beowulf se întâlneste cu un tăran.
Îmi place.
Primul loc îi revine lui Katie Enslin.
E o teroare. E o...
Doamne! Nu-mi arăta fata aia!
Nu mă pot uita la ea din nou.
Orice-ai face, să nu te întorci.
Orice-ai face, să nu ne arăti fata aia.
Doamnă, mă auziti?
Doamnă, am nevoie de ajutorul dumneavoastră.
Vă rog, doamnă, mă auziti?
Copile, taci din gură.
Vă rog, doamnă.
Taci!
Îmi... doresc...
să fi murit.
Unde e grădina mea?
Nu simt niciun miros.
Nu-mi place locul ăsta.
Cum am ajuns aici?
Bătrâne.
Tată.
Sunt Michael.
Ca tine...
am fost.
Asa cum sunt...
tu vei fi.
Poate că nu sunt adevărat.
Poate că am doar un cosmar...
un incredibil de viu
si lucid cosmar.
Când e ultima oară când îmi amintesc că m-am culcat?
Am ajuns aici ieri.
Sau... azi?
Nu-mi amintesc.
Am veni cu trenul?
M-am trezit undeva
si am luat micul dejun.
Unde eram? Ce-am mâncat?
Uite că vine.
Se spune că nu poti muri în vise.
E adevărat?
Socul te-ar trezi.
Deci n-ai putea muri cu adevărat.
Bun, care ne sunt optiunile?
Avem holul, camera de oaspeti de ambele părti,
scările, iesirile de incendiu.
Si asta e următoarea fereastră...
camera alăturată.
La câti pasi distantă e asta?
Unu...
... trei,
patru, cinci,
sase, sapte, opt...
nouă.
Nouă, nouă... 18 pasi distantă.
Bun. Pot să fac asta.
Dacă se întâmplă ceva, dacă alunec si cad,
vreau să se stie că a fost un accident.
Camera...
nu a câstigat.
Bun.
În regulă, pot să fac asta.
18 pasi mici.
Patru...
Nu te uita-n jos. Cinci...
Continuă să mergi.
Asa.
În regulă. Bun.
Numărul nouă...
opt...
sase...
Unde e? Unde e?
Adună-te.
Mintea ti-e în locuri care nu sunt reale.
Camerele de hotel sunt în mod natural locuri înfiorătoare.
În mod ciudat, dormitorul nu are ferestre.
În mod ciudat, dormitorul nu are ferestre...
Doctorul Edwards e chemat la Oncologie.
Te rog, te rog.
Nu. Nu. Doctorii nu stiu totul.
Putem cere o altă părere, putem căuta alt tratament.
- Au existat... - Uită-te la mine.
- ... leacuri miraculoase. - Lily.
Doamne. Te rog, ceva.
Ce fel de Dumnezeu i-ar face asta unei fetitei?
Katie.
Tati, nu te văd.
Tati, nu te găsesc.
Tati, mi-e frică.
- Katie. - Mi-e frică, tati.
Ajută-mă.
Tati, ajută-mă!
Bun, dar reteaua wireless?
Haide.
Dă-mi un semnal.
Bună seara, Mike.
Da!
Mike?
Mike, tu esti?
- De-abia te văd. - Da, da.
- Arăti ca o fantomă. - Nu, nu, nu. Da, eu sunt.
- Sunt eu. Sunt Mike. - E putin ciudat.
Nu am mai vorbit de un an
si deodată apari pe calculatorul meu.
Îmi pare rău, Lily. Ascultă-mă, te rog, repede.
Uite, sunt la servici, da? Ce-ar fi să mă suni acasă diseară?
Sunt blocat în camera asta, în locul ăsta.
Mike, mereu esti blocat în locuri ciudate. Asta e slujba ta.
Nu, nu, te rog, Lily. Ascultă-mă.
- Te rog. - Lily Enslin.
- Bună. Da, da. - Lily!
- Mă ocup eu. Vin imediat. - Nu. Lily!
Lily, te rog! Cheamă politia.
Trimite-i la Hotelul Dolphin.
Revin eu cu un telefon.
- Esti în oras? - Da!
- 2254 Lexington. - Ce cauti în New York?
Îti spun mai târziu. Hotelul Dolphin, camera 1408.
- Perfect. - Te rog.
O să pleci, o să dispari. Si o să mă lasi cum?
Nu divortată. Separati. Nu stiu, nu mi-e clar.
- Deodată ai nevoie de mine? - Lily, sunt într-un loc foarte rău.
- Sunt în pericol. Întelegi? - Bine, Mike. Mai usor.
Bati câmpii.
Ceva încearcă să mă ucidă acum.
Nu, Lily!
Nu, nu, nu!
Am un cutit!
Asta e iesirea.
Sau pe acolo. Sau pe acolo.
În regulă, aia e iesirea.
Cucoană, lasă-mă să intru!
- Ajutor! Ajutor! - Te rog, dormi.
- Doamnă, la o parte! - Mike!
Mike, mă poti ajuta? Unde-ai plecat?
Trebuie să-mi iau niste tigări. Vrei si tu ceva?
Iisuse Hristoase!
Trebuie să plec. O să fiu în California.
Mike, nu poti să faci asta.
Ea are nevoie de tine. Si ea a pierdut un copil.
Ai un uimitor talent de a sublinia evidentul, tată.
Crezi că eu nu stiu asta?
Încerc să-ti bag mintile în cap!
- Nu te atinge de mine, bătrâne! - Mike!
Vorbesti? De ce să schimbi ceea ce pare a fi obiceiul unei întregi vieti, tată?
Mereu ai fost grozav la emis judecăti,
dar problema e că niciodată nu ti-a păsat.
Nu mi-a păsat niciodată pentru că esti un scriitor de doi lei!
Rahat!
Alo!
Kevin O'Malley.
Nu.
Nu, nu, nu, nu, nu, nu.
Nu te pot ajuta.
Nu!
Mă bucur că m-am întors.
E destul deocamdată.
Alcool.
Eu doar verificam să văd dacă conditiile de cazare
îti depăsesc asteptările.
Stii bine că asa e!
- Ce vrei de la mine? - Nu, nu, nu.
Ce vrei tu?
Ce vrei tu, domnule Enslin?
- Tu ai căutat camera asta. - Era o treabă. Îmi făceam treaba.
- Pardon? - Slujba mea! Sunt scriitor.
Asa e. Tu nu crezi în nimic.
Tie-ti place să înseli sperantele oamenilor.
Prostii!
De ce crezi că lumea crede în fantome?
De dragul distractiei? Nu!
Pentru perspectiva unei existente după moarte.
Câte spirite ai frânt?
Avea atât de multe dureri.
Sunt sigură că ne zâmbeste chiar acum.
Ce vrei de la mine?
Tu...
nenorocit...
Ce vrei de la mine?
Ce?!
Îmi vreau băutura!
Ai câstigat.
Mami?
De ce e Biblia mov?
Nu stiu de ce e mov.
E un cadou de nuntă.
Bunica mea a adus-o tocmai din Ungaria.
Într-o bună zi va fi a ta.
Sunt oameni acolo unde mă duc?
Hei, nu pleci nicăieri, pustoaico.
O să rămâi aici cu noi.
Tati...
toată lumea moare.
Când sunt bătrâni.
Când sunt mult mai bătrâni.
Bine, si se duc într-un loc mai bun.
Si e frumos acolo.
Si toti prietenii tăi vor fi acolo.
E Dumnezeu acolo?
Da.
Chiar crezi asta, tati?
Da.
Stii ce cred! Trebuia să fi făcut mai mult!
- Am făcut tot ce-am putut! - Nu, n-am făcut!
- Trebuia s-o fi ajutat să lupte... - Dumnezeule.
... în loc să-i umplem capul cu povestile alea
cu Raiul si norii si Nirvana
si toate prostiile alea!
I-au plăcut povestile alea.
Mă duc să iau niste tigări, da?
O să cugetăm asupra situatiei.
Încerc s-o descriu cu acuratete...
Orfeu într-un Circuit Orfeic
scăldat în lumină de tango,
genul de lumină care îi face pe morti...
să iasă din morminte si să danseze tango.
Acum ăsta e nivelul nouă...
cel mai adânc nivel din Iad,
cel mai îndepărtat de lumină si căldură.
Ăsta e sase.
E cinci.
Cred că mi-am dat seama care e tiparul.
Da, văd tiparul.
Mike.
Mike, mă auzi?
- Michael, unde naiba esti? - Lily.
Michael?
- Mike. - Lily.
Michael, mă auzi?
Lily.
Dumnezeule. Slavă Domnului. Iisuse, am încercat să dau de tine!
- Ai chemat politia? - Da, da, sunt la hotel.
- N-ai spus la Dolphin? - Ba da.
- Esti sigur? - Da, da, 1408.
Mike, sunt în 1408.
Camera e goală.
Mike?
Michael, mă auzi?
Michael?
Michael, unde naiba esti?
Mă tem că nu mă pot exprima în conditiile astea.
Calmează-te, da? O să ne gândim noi la ceva.
- Nu te panica. - Trebuie să mor aici.
Michael, încetează! N-o să mori! Da?
Nu te misca. Pot să ajung acolo în 15 minute.
Mike? Michael?
15 minute nu sunt de ajuns.
- O să fie prea târziu. - Nu, n-o să fie prea târziu!
- Lily. - Nu...
De fapt, 15 minute sunt perfecte.
Perfect. Numai să vii. Vino acum.
- Bun. Da. - Am nevoie de tine.
Mereu m-am putut baza pe tine.
Stiu că n-am prea vorbit de când... ... de când a murit Katie,
- dar am nevoie de tine, scumpo. - Stai!
Nu pot să-ti explic aici. Trebuie să vii aici să vorbim.
Si mie mi-e dor de tine, dar...
Când ajungi aici, să nu vorbesti cu nimeni.
Vino direct sus la etajul 14.
- Să intri pe usă. - Taci! Taci!
- E o chestiune de viată si moarte. - Nu veni în cameră!
- Bine. - Nu veni în cameră!
- Trebuie să vorbim despre Katie. - Nu veni! Taci!
- Lily, nu-l asculta! - Da, bun.
- E o capcană! Nu veni sus aici! - Ajung imediat.
Lily! Lily!
Copilul meu! Copilul meu!
Se îndreaptă spre stânci!
Nu vreau să mor!
Doamne!
Om la apă!
Haide!
Esti în regulă, amice?
Hei, poti să respiri?
Haide, vorbeste cu mine.
Să mă ajute cineva!
Doctorul Edwards este chemat la Oncologie, vă rog.
Bună.
Cum te simti?
- Am iesit? - Esti în regulă
Întinde-te.
Esti în regulă.
Esti la spital.
La spital unde? În New York?
Nu, nu, esti în LA.
Te-ai lovit la cap cu placa.
Nu-mi vine să cred că încă mai faci surf.
Ai veni aici doar pentru mine?
Da. Da, mi-am făcut griji.
Au sunat.
Cred că încă mai sunt trecută ca cea mai apropiată rudă a ta.
Bine, nu sunt în New York.
- Am iesit. - De ce tot spui asta?
Eram în New York. Eram blocat.
În New York eram pe moarte
într-un hotel ca în romanele lui Kafka,
Dolphin.
Poftim?
Hotelul Dolphin la intersectia dintre 45 si Lex.
- Am vorbit cu tine de-acolo. - La 45 cu Lex?
- Te-am sunat! - N-am auzit niciodată de el.
O să fii în regulă. Trebuie doar să te odihnesti.
Avem un câstigător.
600 de dolari.
Incredibil.
Înteleg de ce locuiesti aici.
De ce-ai plecat?
Pentru că de fiecare dată când mă uitam la tine,
îi vedeam fata.
Cred că e destul de clar.
Cred că în vis camera e subconstientul tău
si a scos la suprafată o multime de chestii.
E un lucru bun pentru tine.
Dar asta a fost... Adică, intrasem în gaura iepurelui.
Eram buimac. Eram tulburat.
Si nu pot să-mi revin. Cred că după cină
ar trebui să mă duci înapoi la spital,
să mă internezi la sectia de psihiatrie.
Arăti bine.
Nu-mi vine să cred că stau aici cu tine.
Mie-mi spui.
E totul în regulă? Pot să vă mai aduc ceva?
Mai vreau un pahar de vin, te rog.
De acelasi fel.
Mike?
Da, eu mai vreau o tequila...
... dublă cu gheată.
Vin imediat.
Katie era acolo.
Îti poti imagina
cum e să ai senzatia asta?
Adică, senzatia adevărată
că am vorbit cu ea acum două zile
Am vorbit cu ea, am văzut-o, am atins-o.
Da.
Eu o văd în fiecare seară când închid ochii.
Da, dar era atât de vie.
Era atât de reală.
Poate c-ar trebui să scrii despre asta.
Despre Katie? Pe naiba.
- Mereu ai fost mai tare ca mine. - De ce nu?
Serios, pari să fii pregătit să faci asa ceva.
Poti să rămâi?
Îmi pare rău.
În regulă, avem 148.
148 o să fie chiar...
Deci dacă vreti să semnati pe linie.
Hei! Hei, omule!
Ai fost plecat ceva vreme.
Apropo, omule, ti-am citit cartea.
Care? "Cele Mai Bântuite 10 Hoteluri", nu?
Tare înspăimântătoare.
Ne mai vedem pe-aici.
Am lăsat aici o carte postală?
- Poftim? - Am lăsat?
O carte postală.
Nu, cred c-as fi văzut-o.
Dar dacă o găsesc, o s-o pun în cutia postală.
Da?
Experienta mea din cameră a fost terifiantă,
o secventă fragmentată de neliniste si disperare.
1408 a fost un vis oribil,
dar totusi cumva m-am trezit din el un om nou.
Mikey! Pari fericit.
- Mă sperii. - N-as merge asa departe,
dar trebuie să spun că sunt foarte ocupat cu munca.
Cred că de fapt m-am reinventat
în forma unui fel de memorie fictivă...
"Autobiografia Unui Cosmar:
Truman Capote îl întâlneste pe H.R. Giger." Ce crezi?
Îmi place la nebunie! "Cu Sânge Rece cu Extraterestri!"
E sexi. Vreau s-o scot la licitatie,
să încep un război al licitatiilor. Când pot s-o citesc?
Usurel, tigrule. În curând. O s-o primesti imediat ce-o termin.
Gata, Mike. Mai putin cu vorba, mai mult cu scrisul.
Hei, unde e cafeaua mea? Mor aici.
Multumesc.
Hei, bătrâne.
Ce mai faci, băiete?
Mă auzi?
Nu cred.
Stiu că n-am mai fost aici de câteva luni,
dar am vrut doar să...
să trec pe-aici să văd ce mai faci...
să-ti spun că sunt în regulă.
Sunt chiar bine, de fapt.
Am început să vorbesc cu Lily din nou.
Si am scris o nouă carte,
care cred că ti-ar plăcea...
fie că-ti vine sau nu să crezi.
Michael.
Tată.
Michael.
Da.
Deci...
Hei, n-ai voie să parchezi acolo! Mut-o mai încolo, da?
Bună, am un pachet care trebuie trimis diseară.
E formularul care trebuie? Trebuie s-ajungă la New York până mâine dimineată.
Îmi pare rău, domnule, dar am închis.
Foarte bine.
Iesisem.
E Katie?
Iesisem.
Iesisem!
Iesisem. Te rog, Doamne.
Stiu că iesisem.
Da.
Deschide-o.
... se cască larg în calea noastră.
Noi cunoastem calea omului drept.
Tati.
- Tati? - Nu.
- Tu nu esti Katie. - Am nevoie de ajutor.
Te rog.
Nu esti adevărată.
Mi-e frig.
- Tu nu esti Katie. - Mi-e atât de frig.
Te iubesc, tati.
Tu nu mă mai iubesti?
Sigur că te iubesc, scumpo.
Asa. Te-am prins.
Te-am prins, acum, Katie.
- Dumnezeule. - Nu mă lasă să stau.
- Ba da, o să te lase. - Nu mă lasă să stau.
- Poftim? - Nu mă lasă să stau.
Nu, nu, nu, nu, nu. N-o să te mai ia nimeni de lângă mine.
Te-am prins acum, Katie. Dumnezeule.
- N-o să-ti dau drumul. - Mă iubesti, tati?
Sigur că da. Te iubesc mai mult decât orice din lume.
Îmi doresc să putem sta împreună,
tu, eu si mami.
Pute, putem. Te-am prins aici.
Te-am prins, scumpo. Totul e în regulă.
Nu. Nu.
Nu mi-o poti lua de două ori.
Nu poti.
Nu din nou. Te rog, Doamne.
Nu poti.
Te rog.
Nu!
Nu.
- Nemernicule. - Zburăm
Atât de multe drumuri de ales
Începem să umblăm si învătăm să alergăm
Si totusi de-abia am început...
Nenorocitule...
unde e?
Unde?! Unde?!
Vom găsi un loc în care este loc destul
Si da, de-abia am început
Împărtăsind orizonturi noi pentru noi
Urmărind semnele pe parcurs
Vorbind doar noi doi
De ce nu mă omori pur si simplu?
Pentru că toti clientii hotelului
se bucură de liberul arbitru, domnule Enslin.
Puteti alege să retrăiti această oră la nesfârsit,
sau puteti profita de sistemul nostru expres de iesire din hotel.
Domnule Enslin?
Sunteti gata să plecati din hotel, domnule Enslin?
Nu.
- Nu prin calea voastră. - Înteleg.
Apropo, domnule Enslin, tocmai a sunat sotia dumneavoastră.
O să ajungă aici în 5 minute si o s-o trimitem direct sus.
Ea nu e implicată.
Nu puteti s-o luati.
Nu mă mai cert cu tine.
O să termin asta.
Cinci. Aici cinci.
Ignoră sirena. Chiar dacă pleci din camera asta,
n-o să poti părăsi niciodată camera asta.
Opt. Aici opt.
Ti-am ucis prietenii.
Toti prietenii tăi
sunt acum morti.
Am dus o viată de om egoist.
Dar nu trebuie să mor la fel.
Dacă mă duc la fund,
te iau cu mine.
S-ar putea să nu fie totul real,
si s-ar putea ca nici eu să nu fiu real,
dar acest foc
trebuie să fie real.
Du-te dracu'!
Iesiti pe stradă!
Iesiti pe usi pe stradă, vă rog.
Toată lumea să rămână calmă.
- Ce se întâmplă? - Nu stiu, doamnă.
S-ar putea să dureze ceva vreme. Trebuie să se fi întâmplat ceva.
Mersi.
Taci din gură, nemernicule.
Vă rog, trebuie să mă ajutati. Nu, ajutati-mă.
- Calmati-vă. - Sotul meu e înăuntru.
Sotul meu e înăuntru. Trebuie să-l ajutati.
Trebuie să-l ajutati, vă rog!
La ce etaj? La ce etaj?
Etajul 14, camera 1408. Mike Enslin.
Te rog vino aici.
Îti pierzi vremea.
Am venit să ne facem treaba
si nu suntem nelinistiti.
Decorul e distrus,
iar personalul nesociabil.
Dar pe Scara Fiorilor...
acord Hotelului Dolphin 10 cranii!
Să nu omori niciodată mai mult decât poti mânca.
Tati, toată lumea moare.
Îl lăudăm pe Dumnezeul nostru Atotputernic, fratele nostru
si încredintăm acest trup pământului,
tărână din tărână, cenusă din cenusă,
praf din praf.
Odihnească-se în pace.
Amin.
Sunt împreună acum.
Să mergem.
Doamnă Enslin?
Eu...
Îmi pare rău că vă deranjez în asa un moment delicat,
dar l-am cunoscut pe sotul dumneavoastră. Am lucrat la Dolphin.
În timp ce făceam curătenie, am găsit câteva din lucrurile lui.
Nu, multumesc.
Sunt de natura personală, doamnă.
- M-am gândit că poate ati vrea... - Nu, te rog.
Nu asa vreau să mi-l amintesc.
Sunt sigură că întelegeti.
Da, da. Sigur că înteleg.
Dar e important să stiti că a făcut un lucru bun.
Nu a murit degeaba.
Despre ce vorbiti?
Multumită lui, camera nu se va redeschide. Au fost...
În regulă, gata, ajunge.
Las-o în pace.
A trecut prin destule, nu crezi?
Prima rundă este câstigată de odiosul domn Olin
pentru agresivitatea care-si face efectul.
Trebuie să recunosc, m-a păcălit pentru un moment.
Adună-te.
Mintea ti-e în locuri care nu sunt reale.
Tati,
nu mă mai iubesti?
Sigur că da, scumpo.
- Nu mă iubesti, tati? - Sigur că da, scumpo,
mai mult decât orice. Te-am prins acum.
Te-am prins, scumpo. Totul e în regulă.
Te-am prins, Katie. N-o să mi te mai ia nimeni.
Tati?
Tati! Tati!
Tati!
Bună, scumpo.
Tati!
Da, desigur.
Traducerea si adaptarea: Lore
Best watched using Open Subtitles MKV Player