Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
Acum 500 de ani, poporul din Spania era dominat de frică şi superstiţii.
Ţara era condusă de regină
şi de nemiloasa inchiziţie care îi persecuta pe oameni
pentru că îndrăzneau să viseze. Un singur om a înfruntat această putere.
Călăuzit de credinţa în destin, a străbătut marea întunecată
în căutarea onoarei, aurului şi a credinţei în Dumnezeu.
Din tot ce a scris tatăl meu, şi nu a scris puţin,
pe astea mi le amintesc cel mai des:
Nimic din ce a însemnat progresul omului, n-a fost realizat cu participarea tuturor.
Cei care au văzut lumina înaintea altora,
sunt condamnaţi s-o urmeze, în detrimentul celorlaţi.
A fost o vreme când Lumea Nouă nu a existat.
Soarele apunea la vest într-un ocean pe care nimeni nu l-a străbătut.
Iar acolo...
nu este decât infinitul.
Priveşte!
Acum...
jumătate din corabie a dispărut.
Bine.
Şi acum?
Acum, nu văd decât catargul.
Închide ochii şi nu trişa,
căci te urmăresc.
Deschide-i când îţi spun eu.
Într-o zi, l-am întrebat pe tata
unde ar vrea să călătorească.
El mi-a răspuns.
"Aş vrea să călătoresc peste mări,
să ajung dincolo de ape."
Acum!
A dispărut!
Ce ţi-am spus eu?
E rotund!
Ca asta!
Rotund...
Hai, fecior!
Bună dimineaţa, părinte!
Diego!
Îmbrăţişează-ţi fratele, Diego!
Am o veste pentru tine!
Vei fi primit la Universitatea din Salamanca.
Peste o săptămână!
Într-adevăr!
Cum de-ai reuşit?
N-a fost uşor! A trebuit să jur că nu eşti
complet nebun!
Marco Polo a spus că a găsit paradisul terestru
în largul Chinei.
Îl credeţi?
Cred în Paradis şi în Infern.
Şi cred că amândouă pot fi pe Pământ.
Deci... să mai vorbim înc-o dată.
De ce vrei să navighezi spre Apus?
Ca să deschid o nouă cale spre Asia.
Asia e unul din cele mai bogate teritorii, este ţara lanurilor de grâu şi a aurului.
În acest moment sunt doar 2 căi de a ajunge acolo. Pe mare...
înconjurând continentul african,
o călătorie de aproape un an,
sau pe uscat, dar turcii au barat acest drum creştinilor.
Mai există o a treia cale:
navigând spre Apus şi traversând oceanul.
Distanţa nu se cunoaşte...
Se spune că e infinită.
Infinită...
Superstiţii!
Eu cred că Indiile nu sunt
mai departe de 750 mile la vest de Insulele Canare.
Cum poţi fi aşa de sigur?
Din calculele făcute de Toscanelli, Marin de Tyr... Esdras...
Esdras este evreu.
Şi Christos a fost evreu.
Două minute...
şi eşti deja un om mort.
- Fiindcă spun adevărul? - Da.
Ard ei pe rug, oameni, pentru mai puţin.
Oamenii pe care îi vei întâlni...
au inima de gheaţă.
Trebuie să înveţi să-ţi controlezi pasiunea.
Pasiunea e ceva ce nu poate fi controlat!
Ai nevoie de binecuvântarea acestei comisii.
Dacă ei spun nu...
atunci va trebui să renunţi, fiule!
Nu voi renunţa!
De ce ambiţia asta?
Ne-au minţit atâta amar de vreme!
Ne-au zis că
Pământul e plat ca masa aceasta!
Că marginile Pământului sunt păzite de nişte monştri!
Ei ne spun de ce să ne fie sau nu frică!
Vreau să descopăr eu însumi asta!
Nu pot să sper decât că această pasiune va fi contagioasă, fiule...
Priveşte, tată...
Fernando!
Te căieşti de păcatele tale,
în numele Tatălui,
al Fiului şi al Sfântului Duh?
Execuţii în piaţă.
Vor să fiu într-o săptămână la Salamanca.
Dacă proiectul meu va fi acceptat, aş putea fi plecat ani de zile.
Ştiu.
- N-ai avut o viaţă prea uşoară cu mine. - E adevărat.
Tatăl copilului meu nu se căsătoreşte cu mine.
- Mereu e pe drumuri. - Nu vreau să ne certăm.
Eu aş vrea să ne certăm, dar tu eşti mereu plecat.
Universitatea din Salamanca
Din nefericire, d-le Columb, părerile noastre sunt diferite.
Sunteţi familiarizat cu Aristotel? Eratostene? Ptolemeu?
Bineînţeles, Eminenţă.
Atunci ştiţi, desigur, că circumferinţa
Pământului, după ei, are cel puţin 22000 de leghe.
Ceea ce face oceanul de netrecut.
Iar dvs aţi descoperit noi date
care să confirme ceea ce savanţii nu au demonstrat?
Excelenţă, cunoaşteţi afirmaţiile
lui Marin de Tyr?
Da.
Atunci, ştiţi că teoriile sale îl contrazic pe Ptolemeu.
De Tyr crede că oceanul nu este decât de 750 de leghe.
Florentinul Toscanelli, şi cardinalul Pierre d'Ailly
cred că Marin de Tyr
a calculat corect.
Şi, de aceea, oceanul poate fi traversat.
Tăcere!
Domnilor, suntem aici ca să examinăm propunerea acestui om, sau nu?
Să presupunem
că Marin de Tyr are dreptate.
D-le Columb, cam cât credeţi
că ar dura călătoria?
Şapte săptămâni.
Şase în timpul alizeelor.
Marin de Tyr se înşeală!
A fost corectat de multe ori de către cei mai faimoşi...
geografi.
Călătoria dvs, d-le Columb, ar putea dura un an!
Presupunând că veţi traversa
şi veţi ajunge în Asia...
Ce ar avea Spania de câştigat?
Comerţ, Excelenţă!
După Marco Polo, regatul Chinei e unul dintre cele mai bogate din lume.
Chiar şi cele mai mici edificii sunt acoperite cu aur.
E tot ce te interesează...
aurul?
Nu!
Le voi duce acelor oameni
cuvântul lui Dumnezeu şi am să-i fac cetăţeni ai Castilliei şi Aragonului.
În locul unui regat, Spania
va deveni un imperiu.
Dacă Dumnezeu
ar fi vrut să ne apropiem de Asia, crezi că te-ar fi aşteptat pe tine
ca să arate asta lumii întregi?
A ales pe fiul unui tâmplar pentru a Se arăta lumii.
Te consideri ca fiind cel ales?
Asia poate fi atinsă prin vest.
Şi o voi dovedi!
Trezorierul Spaniei ne onorează cu prezenţa sa.
Statul e interesat de propunerea acestui om, Eminenţă.
Cu tot respectul, dar hotărârea e a noastră.
Bineînţeles.
Dar dacă are dreptate?
Întotdeauna am crezut...
că aceşti oameni independenţi sunt periculoşi.
Dacă acest om ar avea aripi, s-ar întoarce din cer
şi ne-ar spune că e gol.
N-aş vrea ca Spania să piardă o asemenea şansă...
din cauza unei probleme de geografie.
Nu e vorba de geografie, ci de realitate.
Omul acesta e un mercenar.
Statul se foloseşte adesea de mercenari,
când e vorba de câştiguri sau de stabilitatea Spaniei.
Sunteţi la fel de îngrijorat, ca şi mine?
Vreţi să vă folosiţi influenţa ca să-l ajutaţi pe acest eretic?
Eminenţă, cel mai fascinant lucru în legătură cu puterea...
este că poate fi obţinută foarte uşor...
şi tot atât de uşor îţi poate fi luată.
"De aceea, nimic nu poate justifica participarea domniei voastre
la o aventură bazată pe supoziţii atât de fragile
şi pe care orice om normal
ar considera-o dificilă, dacă nu chiar imposibilă."
Nu m-au ascultat!
N-au vrut să mă asculte!
Nu dispera! Trebuie să aştepţi.
Să aştept?
Am aşteptat şapte ani! Cât să mai aştept?
Dacă Dumnezeu va vrea să pleci, vei pleca.
- La naiba cu Dumnezeu! - Christofor!
La naiba cu voi toţi!
Staţi în bănci...
şi fabricaţi teorii!
- Bazate pe ce? - Fiule...
Nu părăsiţi niciodată siguranţa grădinilor voastre. Ieşiţi afară!
Aflaţi ce mai este în lume şi apoi spuneţi-mi ceva ce pot accepta!
Cărţile astea nu spun nimic!
Numai
presupuneri! Debitate de minţi
demodate şi limitate!
Toate, minciuni!
Tată?
Nu putem vorbi...
cu un om pedepsit.
Ce face acolo?
Nimic. Tocmai asta e Fernando.
Fernando!
D-le Columb!
V-am căutat prin toată Sevilla!
Nu mă aşteptam să găsesc un marinar într-o mănăstire!
Mă numesc Pinzon.
Martin Alonso Pinzon.
Sunt armator din Palos.
Vreun spion?
De ce nu vorbiţi? Sunteţi trapist?
Jurământ de tăcere?
Penitenţă?
Ăsta e norocul meu.
Am să vorbesc eu pentru amândoi.
Dvs doar ascultaţi.
Aşa fac şi cu nevastă-mea.
Ştiu că aţi fost refuzat de Comisie, corect?
Speraţi la ceva? Doar sunteţi un străin.
Eu vreau să vă ajut.
Ştiţi de ce cred în dvs? Pentru că şi eu sunt marinar.
Nu ne place să ni se spună unde să mergem şi unde nu.
Eu nu sunt prea înstărit, dar am prieteni...
prieteni importanţi. Bancheri, de exemplu.
Cel care mă finanţează. Se numeşte Santangel.
Aţi auzit de el?
Poate să vă aranjeze o audienţă la regină. Şi ştiţi de ce?
Fiindcă regina îi datorează nişte bani. De asta.
Tu, eu, regina, toată lumea... Fiecare datorează ceva.
Ce spuneţi?
- Unde îl pot întâlni pe acest om? - Aici! Chiar acolo.
Pot să vă întreb ceva?
Da.
De ce vreţi să mă ajutaţi?
Credinţă...
speranţă...
milă.
Dar mai presus de toate...
profitul!
Căderea Granadei 2 ianuarie 1492
Aşteptaţi!
Maurii au construit Granada acum câteva secole!
Noi le-am luat-o.
E o victorie tragică, pentru noi. Pierdem o mare cultură.
Dar pentru orice victorie trebuie plătit un preţ, nu-i aşa, d-le Columb?
Don Luis de Santangel
pentru Don Gabriel Sanchez.
Luis!
Domnul Columb.
Domnul Pinzon.
Ridicaţi-vă şi înaintaţi.
Nici n-ar trebui să vă ascult, din moment ce Consiliul a spus nu.
Dar Santangel a spus că sunteţi un om cinstit şi de onoare.
Iar Sanchez
vă crede aproape nebun.
Nu mai mult decât femeia ce a spus că va lua Granada de la mauri.
Ei cred că oceanul este de netrecut...
d-le Columb.
Ce au zis despre Granada până astăzi?
Că este de necucerit.
Nu pot trece peste verdictul Consiliului.
Sunt sigur că puteţi face orice doriţi.
Cât de puţin ştiţi...
De ce aş crede în dvs, d-le Columb?
Pot să vorbesc deschis?
Nu păreţi a vorbi altfel.
Ştiu ceea ce văd.
Văd pe cineva care nu acceptă lumea aşa cum este.
Căreia nu-i este frică.
Văd o femeie care-şi spune: "Şi dacă..."
O femeie?
Iertaţi-mă...
dar sunteţi singura regină pe care o cunosc.
Iar dvs sunteţi singurul navigator pe care îl cunosc.
Câţi ani aveţi, d-le Columb?
39, Majestate.
Iar dvs?
Eu am 40.
Veţi fi informat ce decizie voi lua.
De fapt, credeam că sunteţi mai tânără decât mine.
Costurile vor fi enorme.
Nu mai mult decât două petreceri regale.
Două petreceri... în schimbul a noi pământuri, grâne...
şi aur.
Ce vrei să spui, Sanchez?
Dacă are dreptate, nu avem decât de câştigat.
Iar dacă se înşeală...
avem atât de puţin de pierdut.
Şi ce-a zis?
A cerut să fie făcut cavaler
având dreptul să poarte pinteni de aur.
Şi să primească titlul de Don Cristofor Columb,
el şi toţi descendenţii săi.
Şi altceva?
Să fie numit Mare Amiral al Oceanului,
vicerege al Indiilor Occidentale,
guvernator peste toate insulele sau teritoriile descoperite
sau care vor fi descoperite de el.
Excelenţă, este cel mai înalt titlu de nobleţe!
Dat unui imigrant crescut de călugări.
Şi încă ceva,
va primi o zecime
din toate bogăţiile, banii,
pietrele preţioase,
perlele, metalele, grânele şi celelalte bunuri
aflate
sub administrarea sa.
Îţi faci griji prea multe, Francisco!
Acest om va rămâne doar cu pretenţiile.
Crede-mă...
aşa va fi.
Niciodată!
Am studiat propunerea dvs cu mare atenţie, d-le Columb. Este exagerată!
Şi răspunderea este mare!
Aţi citit contractul? Pe care vi l-am dat.
- Nu. - Nu?
Nu.
Nu!
Şi eu, care credeam că e un idealist...
Idealismul şi ambiţia nu sunt incompatibile.
Am aşteptat
atât de mult şi vreţi ca acum, eu să iau tot riscul...
şi dvs tot profitul?
Nu... nu sunt...
- Nu sunt un valet! - D-le Columb...
poziţia dvs nu vă permite...
să vă certaţi cu mine.
Nu mă cert cu dvs.
Atunci, sunteţi foarte ambiţios!
Dvs n-aţi fost niciodată ambiţios?
Sau, doar pentru nobili, ambiţia este o virtute, iar pentru restul...
un păcat?
Dacă nu sunteţi de acord cu această propunere, va fi altcineva.
Dacă reuşiţi lucrul acesta, Excelenţă...
eu am să mă călugăresc!
Majestate.
Să se călugărească...
N-ar fi păcat?
Cheamă-l înapoi!
A spus da.
Dacă mă întorc, jur că...
Nu îţi cer să juri nimic.
Nu-ţi cer să mă aştepţi.
Asta e ceva ce nu poţi decide în locul meu.
Portul Palos 3 august 1492
Iartă-mă, părinte, căci am păcătuit.
Te ascult, fiule.
Părinte...
Mi-am trădat familia.
Mi-am trădat oamenii,
te-am trădat pe tine.
Am minţit.
Călătoria va fi mai lungă decât am spus.
Cât de lungă?
Nu ştiu. Nimeni nu poate şti.
Distanţa poate fi de două ori mai lungă.
Trebuie să le spui.
Spune-le oamenilor!
Dacă le spun, nu mă vor urma.
Ştii că am dreptate. Trebuie să mă crezi.
Trebuie să le vorbeşti.
Dacă nu,
o voi face eu!
Ai făcut un jurământ,
părinte.
Dumnezeu să te ierte.
Am avut încredere în tine.
Dă-mi binecuvântarea.
Dă-mi binecuvântarea, părinte.
Te iert de toate păcatele!
Intră!
Mendez!
Stai jos.
Un pahar de vin?
Ce este, Mendez? Vorbeşte!
Vor să ştie cum ştii poziţia după ce am pierdut pământul, acum câteva zile.
Tu ce crezi, Mendez?
Ştiu că navighezi după stele, ca maurii...
dar nu ştiu cum.
Ia cuadrantul ăsta.
Găseşte Steaua Polară.
Ţine-ţi echilibrul!
Firul de plumb să fie vertical.
Nu te mişca! O greşeală
de un grad ne poate devia 600 de leghe!
Ce-ai citit?
28.
Asta este! Paralela 28. O urmăm până dăm de uscat.
De unde ştii că dăm de pământ la paralela 28?
Nu ştiu.
Măsura 26!
Măsura 27!
Măsura 28!
Măsura 29!
629!
629, domnule?
Am auzit.
Căpitane, nu înţeleg.
Eu cred că da.
Ar fi trebuit să vedem pământul.
Suntem plecaţi de 9 săptămâni, Alonso.
Nu poate fi prea departe.
Nu poate fi nici prea aproape.
În plus, nu-mi place nici mirosul mării de aici.
Miroase ca o târfă.
Normal.
De aceea, marinarii o iau pe mare!
Dar el de ce vrea să o ia pe mare?
Nimeni nu ştie.
Nu spune nimic.
Căpitanul Pinzon cere permisiunea de a urca la bord.
M-ai înşelat! M-ai minţit.
Am depăşit 750 de leghe.
Încă de acum şase zile.
Eşti nebun!
Mai încet.
Suntem în mijlocul unei revolte.
Crezi că eu nu ştiu asta?
Suntem pierduţi.
Pământul e acolo. Ştiu asta.
Nu ştii nimic. Corăbiile sunt ale mele,
aşa că ne întoarcem.
Şi pe urmă?
Jumătate din apă s-a consumat. Proviziile sunt aproape stricate.
N-ar fi trebuit să te ascult niciodată.
Pinzon...
Tot ce putem face...
este să mergem înainte.
Pământul e acolo.
Pământul e aproape.
Tu să le spui asta oamenilor.
Dumnezeu nu vrea să traversăm oceanul.
Călătoria asta este blestemată.
E o călătorie pornită din lăcomie.
Dumnezeu ne-a uitat.
Călătoria e blestemată.
Sunt semne...
Juanito are vocea
unui înger. Ce spune el, e binecuvântat, Alonso,
ce spui tu, e blestemat.
Ascultaţi-mă.
Fiecăruia îi este frică
de necunoscut.
Cei care îşi înfrâng frica,
vor fi răsplătiţi.
Nu ştiu dacă Dumnezeu vrea sau nu să traversăm acest ocean,
dar sunt sigur...
că tu ai adus frica în inimile noastre.
Nu putem fi pierduţi, atâta timp cât ne păstrăm credinţa în Dumnezeu!
Şi în noi!
Peste timp...
se va vorbi despre curajul primilor oameni care au traversat acest ocean
şi s-au întors.
Şi atunci, veţi putea spune:
"Eu am fost pe Pinta,
eu pe Nina...
iar eu pe Santa Maria."
Această haină va fi a celui care va călca primul pe uscat!
Şi 10,000 marafeţi
pe an, pentru toată viaţa!
Vreau ca un om să stea de veghe
zi şi noapte!
Alonso!
Să profităm de acest vânt!
Ticălos norocos!
Mendez!
Pământ!
25 de braţe!
24...
23...
22...
21...
20...
19...
18...
17...
16...
15...
14...
13...
Acolo...
Pământ la orizont!
Aruncaţi ancora!
Insulele Guanahani 12 octombrie 1492
Don Cristofor...
Excelenţă!
Prin...
Prin mila... lui Dumnezeu...
în numele Majestăţilor de Castilla şi de Aragon...
prin puterea ce mi-a fost conferită...
declar acest pământ spaniol şi îl numesc...
San Salvador.
Don Cristofor...
- Muschetele! - Nu!
21 octombrie 1492.
Cred că am regăsit Edenul.
Cu siguranţă, aşa arăta lumea la începutul timpurilor.
Dacă trebuie să-i convertim pe indigeni la credinţa noastră,
aceasta se va face prin convingere
şi nu prin forţă.
Cred că nu va mai vedea nimeni acest pământ, aşa cum l-am văzut noi,
prima oară.
Am venit în pace şi cu onoare.
Ei nu sunt sălbatici. Nici noi nu vom fi.
Tratează-i ca şi cum ar fi femeile tale şi copiii tăi.
Respectă-le credinţa.
Jaful
va fi pedepsit prin bătaie,
violul prin sabie.
Tu...
Utapan.
Utapan?
Columb.
Unde ai găsit asta?
Cuba!
Mulţumesc! Am de pişat un râu de aur!
Aici!
Este aur?
Nu. Nu.
Nu e aur.
Utapan!
Alonso! Alonso!
Ajută-l!
Fă ceva!
Rugaţi-vă pentru el!
Moartea lui Alonso
ne-a arătat cât de vulnerabili suntem pe această insulă,
cât de multe mai avem de învăţat.
Pe fiecare insulă...
indigenii ne-au primit cu generozitate şi încredere.
Datorită înfăţiţării noastre, ne-au considerat drept zei...
şi ne-au tratat ca atare.
Cu toate acestea,
nu am găsit aur, aşa cum ne aşteptam.
Cu excepţia câtorva obiecte pe care ni le-au oferit în semn de supunere.
Vorbeşte tu, primul.
Spune-i că îi mulţumim pentru ospitalitate.
Ştie.
Spune-i că o parte din oamenii mei vor rămâne aici
pentru a construi un fort.
Vreau să fie bine trataţi.
Spune-i...
că ne vom întoarce... mult mai mulţi.
Întreabă cât de mulţi.
Câte frunze sunt în copacul acela.
Şi mai mulţi vor urma.
De ce?
Pentru a aduce cuvântul lui Dumnezeu.
Spune că are deja un Dumnezeu.
Deasemenea, vor aduce medici.
Spune că...
Are şi el medici.
Spune-i...
că îi admir poporul.
A spus că îi admiraţi femeile şi aurul.
Pinzon e bolnav, măcinat de o febră
care refuză să-i treacă.
Trebuie să ne întoarcem în Spania.
39 de voluntari s-au oferit să rămână pentru a construi fortul.
Am să-l numesc: "La Navidad".
Au trecut 7 luni şi nu am găsit niciun semn de civilizaţie
ca cea descrisă de Marco Polo.
Nici oraşe, nici poduri, nici temple acoperite cu aur.
Continentul pare că îmi scapă.
Dar ştiu că este acolo.
Corăbiile mele nu sunt pline cu grâne şi aur,
aşa cum sperasem.
Dar acest continent mi-a acaparat simţurile şi sufletul.
Şi nu mă gândesc decât să mă întorc la acest pământ necunoscut,
la acest Eden neexplorat.
Asta e şansa unui nou început.
Acum nu va fi uşor să scăpaţi de profetul vostru.
Din contră...
mi se pare că omul îşi pregăteşte singur crucea.
Lăsaţi-vă sedus de aroma tutunului.
Încercaţi.
Spuneţi că este un viciu indian?
Eu nu văd nicio plăcere în acest păcat!
Indienii nu cunosc acest cuvânt, Moxica.
Sunt... civilizaţi?
Umblă dezbrăcaţi, aşa cum i-a lăsat Dumnezeu.
Dumnezeu? Care Dumnezeu?
Natura e Dumnezeul lor.
Natura şi Dumnezeu sunt totuna.
Îl văd într-o frunză...
într-o piatră...
într-o scoică.
Insulele...
sunt împădurite.
Scuzaţi-mă, Don Cristofor...
Şi aurul?
Nu este unul din cele mai pure metale pe care le-am văzut.
Asta-i tot?
Suntem mai mult decât mulţumiţi, Cristofor.
Stop!
Excelent!
Vă apăraţi bine.
Pentru un începător?
Deci...
a doua expediţie, nu?
17 nave.
1500 de oameni.
Datorită dvs.
Don Cristofor Columb, Don Francisco de Bobadilla.
Poate fi foarte preţios.
Legile noastre n-au secrete pentru el.
Am auzit că veţi fi numit guvernatorul acestor insule
şi m-am gândit să-mi depun
şi eu candidatura.
Scuzaţi-mă, Don Francisco,
dar aceste posturi sunt deja ocupate.
Pot să întreb de cine?
De doi oameni foarte competenţi.
Competenţi şi de încredere.
Francisco
are studii în înalta administraţie.
Păi...
ne cam lipsesc notarii.
Luaţi legătura
cu administraţia mea.
Francisco e judecător.
Bine.
Ne trebuie şi judecători.
Cu toate că nu prea avem crime.
După câte văd, m-am înşelat.
Columb nu are nevoie
de serviciile mele.
Sanchez.
Aveţi un talent deosebit în a vă face duşmani.
De ce? Am deja, aşa de mulţi?
Nu crezi că e cam periculos să te ridici atât de mult într-un timp aşa de scurt?
Beatrix...
Regina ar putea să-i ia pe fiii noştri
în grija sa.
E o mare onoare.
Nu ai nimic de pierdut.
Nimic de pierdut?
În loc să rămână cu mama lor?
- Nu asta am vrut să spun. - Dar ce?
Voi fi plecat...
câţiva ani.
Am mulţi duşmani la Curte. Duşmani puternici.
Fiii mei îmi poartă numele, îmi păstrează titlul.
Aşa, ar putea fi în siguranţă...
iar tu îi poţi vedea oricând doreşti.
Îmi ceri prea mult.
Ştiu.
Aş fi vrut
să-ţi ofer o altă viaţă.
Îmi pare rău.
Nu spune asta, nu e adevărat.
Trăieşti viaţa pe care ţi-ai ales-o.
Iar eu te-am ales pe tine!
Ai putea să ne laşi să decidem!
Sunt cartograf!
Şi acum comandant al Indiilor Occidentale.
Felicitări, Bartolomeu!
Giacomo abia a terminat seminarul! N-a prea avut treabă cu sabia.
Nu ştiu să folosesc sabia!
Ai să înveţi!
De ce vă plângeţi?
Aveţi şansa să trăiţi aşa cum am visat.
Niciodată n-am fost de acord cu visele tale.
Refuzi să mă ajuţi?
Să-ţi ajuţi fratele?
Ai să mă trădezi?
Ticălosule! Mereu ai făcut ce-ai vrut.
- Întotdeauna te-am ajutat. - Ştiu.
- Te-am ajutat în Portugalia... - Da, ştiu.
Sunt cel mai mare!
Cum am putea uita?
Ai vorbit destul.
Să vă arăt ceva!
Excelenţă!
În legătură cu fiul meu!
Vedeţi?
Spuneţi-mi, în cine să mai cred?
Suntem fraţi! Avem acelaşi sânge.
Am nevoie de voi! De amândoi!
Domnule amiral,
au sosit caii! Iată o pereche minunată.
Trimite-i înapoi!
Poftim?
Arată ca nişte catâri!
Sper că aţi fost mai inspiraţi cu oamenii!
Pe cine avem azi?
30 de fierari, 28 de halebardieri,
20 de tâmplari, 100 de ţărani,
20 de mineri.
Şi doctorul Chanca,
doctorul reginei.
Atunci o să avem o sănătate de rege!
Indiile de Vest 28 noiembrie 1493
Foc!
Încărcaţi! Foc!
Unde sunt?
Toboşari, bateţi înaintarea!
Amirale!
Juanito!
Asta ţi-e Lumea Nouă,
Amirale?
Aceşti sălbatici merită o lecţie!
Trei capete pentru fiecare viaţă luată. Fără milă!
Nu, Moxica, nu!
Nu va fi nicio răzbunare.
Sunt verii noştri, prietenii noştri, compatrioţii noştri.
Şi tu spui: "Fără răzbunare"?
Va trebui să spălăm asta cu sânge! Acum!
Dacă vrei să supravieţuieşti, faci ce îţi spun eu.
Şi eu am pierdut prieteni.
39 de oameni care au crezut în mine.
Vrei război?
Bine.
Noi suntem câteva mii, ei, de zece ori mai mulţi.
Pe cine vei ucide?
Care trib?
- Nu ne interesează! - Moxica!
Nu uita cu cine vorbeşti.
N-am venit aici...
ca să pornim o cruciadă.
Deci, ne vom înăbuşi mânia...
şi, în numele celor care au murit,
ne vom îndeplini scopul pentru care am venit.
Sunt aici.
Acolo!
Guarionex!
Ricardo!
Archebuzele!
Pregătiţi-vă!
Întreabă-l...
ce s-a întâmplat cu oamenii mei.
Războinicii au venit de pe mare.
Din Caraibe. Guarionex spune...
"Ei au fugit spre coline." Când s-au întors,
toţi spaniolii dispăruseră.
Domnul să aibă milă de sufletele lor.
Sălbaticul minte.
Columb, vorbeşti prea mult.
Sunt aici. Ar trebui să-i ucidem.
Nu. Veţi face ce vă spun eu.
Spune-le că nu le vom face niciun rău.
Chiar dacă avem puterea să o facem.
Sunt gata să-l cred.
Vom lucra alături de oamenii săi în pace.
Întreabă-l dacă a înţeles.
A înţeles.
Ne va ajuta?
Spune că ştii
răspunsul.
Moxica... îmi trebuie calul tău.
Calul meu nu munceşte.
Cu toţii va trebui să muncim, Moxica.
Nu şi calul meu.
Iartă-mă, Moxica.
Dar despre calul tău...
vorbeam.
Mulţumesc, Moxica.
Acum!
Trageţi!
Dragii mei fii...
Pe o căldură de nesuportat,
am construit prima clădire a Lumii Noi.
Am adus planurile unui arhitect florentin,
Leonardo
da Vinci.
Cu voia lui Dumnezeu,
vom înălţa aici "Oraşul Ideal".
Încercăm să ne adaptăm la meniul indian.
Carnea nu este decât o amintire.
Dar, în scurt timp, moara va începe să producă prima noastră făină.
Curând, vom mânca prima noastră pâine.
Niciodată nu voi subestima gustul ei,
sau confortul de acasă.
Sunteţi tot timpul în inima mea.
Pentru totdeauna, tatăl vostru.
O vrei?
Atunci poţi s-o iei.
Pentru Lumea Nouă,
prietene.
Pentru guvernatorul...
ţânţarilor.
Nima e o bucătăreasă bună.
Ce fel de carne e asta?
De iguană.
Şi ce dacă? Bucătărie indiană!
Eu nu sunt indian!
Ştii, Cristofor,
cred că Giacomo are dreptate.
Nu putem să trăim numai cu cereale şi piper.
Indienii nu rezistă la munca grea. Ne trebuie
sclavi negri!
Plus că totul putrezeşte în pământ înainte de recoltare.
N-ai observat? Caii şi porcii se înmulţesc.
Nu pot să-i opresc să nu se călărească unii pe alţii.
Poate e din cauza căldurii!
Căldura are, cred, acelaşi efect şi asupra mea.
Aveţi dreptate.
Dar fortul trebuie construit înainte să înceapă ploile.
Trebuie să ne bazăm pe forţele noastre.
Ce vrei să spui?
Orice om sănătos trebuie să muncească.
Toţi! Chiar şi nobilii.
Ei sunt scutiţi de muncă, Cristofor.
Ei bine, nu vor mai fi.
Următorul!
Numele?
Următorul!
Numele?
- Colpa. - Colpa.
Ce spune?
Nu a găsit nimic.
De ce? Întreabă-l de ce!
Opriţi-l!
Aduceţi-l înapoi!
Spune că n-a găsit nimic!
Minte!
Spune-i...
să pună mâinile pe masă.
Aşa...
Spune-i
că ştiu că ascunde aurul!
Spune-i...
că aşa îi tratăm noi pe hoţi şi pe mincinoşi.
Don Adrian! Nu puteţi face asta!
Nu pot?
Pot!
Prin actul dvs de brutalitate, n-aţi făcut decât să creaţi haos.
Toate triburile se vor întoarce împotriva noastră.
Numai din cauza... cruzimii dvs.
Cruzimea
e singurul lucru pe care-l înţeleg aceşti sălbatici.
Trebuia să faceţi acest lucru de mult, Don Cristobal.
"Metodele" dvs...
nu vor da rezultate!
Veţi fi arestat şi lipsit de privilegiile dvs...
până când veţi fi trimis în Spania...
şi judecat. Aveţi ceva de spus?
Suntem de 4 ani...
aici.
Am stat aici 4 ani...
deoarece am crezut
în promisiunile tale.
Dar n-am găsit nici aur...
nici Paradisul Terestru.
Tu şi fraţii tăi...
aţi dat greş...
Domnule... Columb.
Don Giacomo... veniţi repede!
Ce s-a întâmplat?
La mină!
Adu-l şi pe Don Cristofor!
Daţi-i jos!
Tăiaţi frânghiile! Tăiaţi frânghiile!
Moxica are dreptate!
Metodele tale nu merg!
Trebuie să-i găsim!
M-ai auzit?
Trebuie să-i găseşti!
Vezi ce-au făcut?
La fel aţi făcut şi voi... cu Dumnezeul vostru.
Îi cunoşti?
Încărcaţi!
Opriţi-vă!
Foc!
Moxica!
Ştii...
ce se va spune despre asta în Spania...
nu-i aşa?
Eşti un nimeni!
Bastarzii tăi nu-ţi vor purta niciodată titlul.
Noi...
suntem totul!
Noi suntem nemuritori.
Ticălosule!
Don Cristofor...
Aş vrea să mă întorc în Spania.
Nu mai vreau să rămân...
în acest loc blestemat.
Sunt criminali! Au o datorie de plătit faţă de cei din Spania.
Moxica a plătit. Trebuie să plătească şi ei.
Nu te înţeleg, Don Cristofor.
Îi tratezi pe creştini la fel ca pe sălbaticii ăştia.
Ce vrei să obţii?
O lume nouă, Buyl!
Nimeni n-o doreşte...
în afară de tine!
Nu numai eu...
ci şi aceşti oameni.
Ar fi putut să se întoarcă în Spania la familiile lor...
dar au rămas. Şi-au dorit
ceva deosebit. O lume nouă.
Voi pleca...
cu următoarea corabie.
Poţi pleca, dacă vrei, dar...
asta nu mă va ajuta să fac acest loc mai bun.
Poate că speranţa nu există decât în călătorii, Giacomo.
La început, totul e posibil...
Fiecare aşteptare, fiecare vis...
Nimeni nu se aştepta să fie uşor,
Cristofor.
Nu mi-am imaginat că va fi aşa.
Marchena avea dreptate, Bartolomeu.
Paradisul şi Infernul pot fi, amândouă, pe Pământ.
Le luăm cu noi oriunde ne-am duce.
Utapan!
Vorbeşte!
Tu n-ai învăţat niciodată să vorbeşti limba mea!
Majestatea Voastră doreşte să cunoască adevărul
despe Insula Hispaniola
şi despre activitatea lui Cristofor Columb,
Amiral al Oceanului şi guvernatorul acestei insule.
De fapt, guvernarea sa a însemnat haos,
degradare şi nebunie.
De la început, Columb s-a dovedit a fi incapabil
să conducă aceste insule. Şi-a numit fraţii...
în funcţii importante,
lezând mândria şi demnitatea nobililor.
Apoi, a promis construirea unui oraş.
Oraşul Isabel, după numele Majestăţii Voastre.
Un grup de colibe, aşezat într-un loc nepotrivit,
bătut de ploi şi furtuni.
Apoi a promis aur.
Negăsindu-l în cantitatea aşteptată,
Columb a impus fiecărui indian
să plătească o taxă,
un tribut lunar, în aur.
Mulţi dintre ei, neputând să plătească,
au fost pedepsiţi.
Au fost masacraţi.
Columb a obligat nobilimea la munci grele.
I-a tratat
la fel ca pe indieni.
I-a transformat în sclavi.
Când Adrian de Moxica a protestat,
a fost executat.
Este adevărat, frate Buyl?
Da, Majestate. Totul este adevărat.
Totul. Am văzut...
cu ochii mei.
Deci...
a promis un paradis, nu?
A dat greş.
Trebuie înlocuit...
imediat.
Şi la cine... v-aţi gândit pentru o asemenea funcţie?
Mă gândesc la cineva...
la un om devotat Majestăţii Voastre.
Un om foarte motivat.
Excelenţă, scuzaţi-mă.
Don Francisco de Bobadilla.
Da...
Îmi amintesc.
Scrisoarea mea de recomandare.
Sunt noul vicerege al Indiilor.
Felicitări!
Pot, în sfârşit, să cercetez continentul?
A mai fost cercetat acum câteva săptămâni
de un italian.
Da...
Amerigo Vespucci, Excelenţă.
Pe ce distanţă?
Nu sunt marinar, dar am înţeles că la o săptămână de mers pe mare.
Sper că nu sunteţi foarte dezamăgit.
De ce aş fi?
Continentul a fost descoperit.
Aşa cum am prevăzut.
Mi-e teamă că asta nu e tot...
Închisoarea Castillia Ianuarie 1501
Diego?
Tată...
Fernando!
Oh, Doamne...
Dumnezeule!
Un adevărat bărbat!
Cum s-a întâmplat?
Diego!
Dumnezeule!
Nu-ţi face griji.
Am venit să te scoatem de aici.
Santangel va vorbi cu regina.
Bine!
Bun, bun!
Mă voi întoarce acolo imediat ce voi fi liber.
De data asta, împreună cu mine.
În starea în care te afli,
e o nebunie, tată.
Nimeni nu te forţează să vii cu noi.
Diego!
Oh, Diego!
Ridică-te, te rog...
Acum...
arăt mai în vârstă decât dvs.
Am încercat să găsesc un motiv ca să te las
să te întorci.
Oricât am căutat, n-am găsit niciunul.
Sper ca dumneata să fi găsit.
Toată viaţa mea...
am visat să ating continentul.
Am crezut în visele mele...
măreţe.
Dar realitatea mi-a întrecut aşteptările.
Cu mult.
Iar acum...
vreau să explorez acel pământ...
înainte să mor.
Vă mai acord...
încă o călătorie.
Mulţumesc...
Dar fără fraţii dvs.
Fără să vă întoarceţi la Santa Domingo
sau în alte colonii.
Noua Lume...
este un dezastru.
Şi cea veche...
e chiar atât de bună?
Ştiu.
N-ar trebui să-i tolerez neobrăzarea.
Şi atunci, de ce?
Fiindcă nu se teme de mine.
Sanchez!
Sunteţi un visător!
Priviţi acolo.
Ce vedeţi?
Văd turnuri.
Văd palate, văd clădiri.
Văd civilizaţie!
Văd turle ridicându-se...
spre cer!
Toate sunt create de oameni ca mine.
Atâta timp cât vom trăi, Sanchez...
va fi ceva ce nu se va schimba
între noi.
Eu am făcut-o.
Tu nu.
Eşti atât de frumoasă!
Nu pot să cred că nu mi te-a furat niciun bărbat.
Au vrut...
dar nu i-am lăsat.
Au luat totul!
Nu chiar totul!
Crezi că-mi pasă?
Sunt un om liber, din nou.
Bogăţia nu-l face pe om bogat. Îl face doar mai ocupat.
Doamne, cât de dor mi-a fost de tine!
Prin voia lui Dumnezeu şi a Majestăţii Sale...
un nou continent a fost descoperit
şi revendicat în numele Coroanei Spaniei,
în anul 1492.
După cum ştie şi Majestatea Voastră...
Universitatea din Salamanca a susţinut dintotdeauna
existenţa unor teritorii necunoscute la Vest.
Calea cea mai scurtă către acest continent
a fost definitiv stabilită.
Vest-sud-vest 750 de leghe
spre Santo Domingo.
De acolo, vest-nord-vest,
lăsând San Juan la nord,
ajungem la insula Hispaniola,
la nord de San Rafael.
De acolo, pe uscat, până la capul Gracias a Dios.
Spania, prin bunăvoinţa Majestăţii Voastre...
confirmă acum omenirii,
existenţa Lumii Noi.
"Terra Incognita."
Acest continent a fost descoperit de un marinar
ales de Majestatea Voastră. Numele său este:
Amerigo Vespucci.
Sanchez...
Ce tragedie! Ce viaţă irosită!
Irosită?
Dacă numele noastre vor intra în istorie...
va fi numai datorită lui.
Diego este la tribunal cu Santangel.
Speră că titlul îţi va fi înapoiat.
Poate şi casa.
El ce face?
Vrea să înceapă comerţul cu perle, la Santo Domingo.
Spune că a primit multe scrisori pentru tine. De la oamenii tăi.
Ţi-a trimis câteva.
Asta e de la Mendez.
Ah, Mendez... Ce spune?
Vine să te viziteze. Ţi-a lăsat adresa.
Niciodată n-a avut una, decât la bordul corăbiilor mele.
Aş vrea să-mi povesteşti tot ce-ţi aminteşti, tată!
N-aş şti de unde să încep, Fernando.
Spune-mi primul lucru care-ţi vine în minte.
Îmi amintesc...
În 1502, Columb a navigat împreună cu Fernando,
în ultima sa călătorie spre Lumea Nouă.
Au ajuns în Panama, unde indienii i-au arătat o nouă mare: Oceanul Pacific.
Biografia pe care Fernando a scris-o, restabileşte numele lui Columb în istorie.
În 1992, un descendent al său, Cristofor Columb,
este amiral în Marina Regală Spaniolă.
"Viaţa are mai multă imaginaţie decât visele noastre..."
Traducerea: Luci B. radiodelfi@yahoo.com
Revizuire: DAPPON Sincronizare: CHCIP
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org