Sunt detectiv Jack Mosely, numărul 227.
Bănuiesc că asta e ultima mea mărturisire.
Asta este pentru Diane.
Când această zi se va termina,
ei vor veni să vorbească despre asta cu tine,
şi-ţi vor spune ce s-a întâmplat.
Ceea ce îţi vor spune, nu e ceea ce s-a întâmplat cu adevărat aici.
Deci, sper să primeşti asta.
Am încercat să fac un lucru bun.
Poliţia!
Mişcaţi!
E liber.
- Cred că e mort. - Zona e sigură.
Noi am plecat de aici.
Trebuie să ne mişcăm acum. Vrei să opreşti muzica?
Cine e jos şi ne e de folos?
Baftă!
Detest să-ţi fac asta, Jack, dar stai aici până vin băieţii.
- Până când îţi spun ei. - Bine.
Ai ceva pentru mine?
Doar asta.
Trebuie să completezi aceasta foaie de transfer.
Ai grijă să o completezi bine de data asta.
Restul e la tine pe birou.
Bine.
Jack, am uitat să-ţi spun că te cauta locotenentul!
Vreau să mergi la el imediat.
Da, da.
- Mosley! - Da.
Nu ţi-a transmis să mă cauţi?
Ba da. Acum un minut.
Trebuie transportat tipul ăsta de la închisoare.
Trebuie să ajungă în faţa juriului înainte de ora 10.
Ce e acum?
Au găsit ceva?
Practic, nu, dar eu am plecat...
Îmi pare rău că trebuie să faci suplimentare.
Căpitanul a spus că are nevoie de asta.
Nu ar trebui să se ocupe un detectiv de asta?
Donovan nu poate. E în Arizona. Procesul său încă se derulează.
Sunt obosit.
Mă cunoşti, în mod normal nu aş refuza...
Da, ştiu că ai lucrat toată noaptea,
dar cine e detectiv şi cine e locotenent aici?
Jack, nu am la cine altcineva să apelez.
E urgent.
180 de minute să-l duci la 16 blocuri distanţă.
Mâine vom lucra până târziu.
Da, da.
- E pentru Bunker. - Da, sunt chiar aici.
Se întoarce peste o oră.
- Unde e acum? - Trece pe aici înainte să plece.
- Şi? - Asta e.
- Ai grijă să-l primească. - Îl va primi.
Vreau să-mi iau un costum, să fiu aranjat la 4 ace.
Un costum dichisit. Are 3 butoni...
L-am ales dintr-un catalog.
N-ar trebui să ies decât într-o săptămână, dar vreau să-l iau.
Îmi vor trimite aici costumul şi pantofii.
- Îmi trebuie pantofi. - Da, da. Haide!
- Cum să merg aşa? - Te referi la Oldady, nu?
- Da. - Le vei primi, omule.
Crezi? Nu ştiu...
Calmează-te, dle ofiţer.
Voi merge la tribunal. Ar trebui să fiu apărat.
Taci! Uite-ţi lucrurile.
Stai cuminte cu mâinile la spate.
Trebuie să... Stai puţin.
Am comandat un costum din catalog...
Aşteaptă!
Nu pot pleca fără carte. Cartea e foarte importantă.
De ce ne grăbim aşa?
- Ce mărime era? - Taci!
Intră.
Nu ştiu, dar îmi trebuie acel costum.
Ţie nu-ţi pasă că ai o grămadă de costume.
Era un model special.
Avea o chestie mişto în mijloc.
Era cam de aceeaşi mărime.
Omule, să te întreb ceva.
Gândeşte-te, conduci şi e un uragan.
Sunt oameni în staţia de autobuz.
E o femeie în vârstă.
Mai e şi cel mai bun prieten al tău. Ţi-a salvat odată viaţa.
Persoana a treia, e fata visurilor tale.
Nu poţi lua decât o persoană.
Pe cine ai lua?
În funcţie de asta îţi poţi da seama încotro te îndrepţi în viaţă.
E bună întrebarea, omule.
Nu-i aşa? Cred că nu...
Nu poţi pune girofarul sau ceva? Foloseşte insigna de poliţist.
Fă-i să se mişte.
Spune-le să-ţi facă loc!
Faceţi loc!
Semne peste tot.
Sunt obişnuit cu asta, omule.
Am început să le văd şi pe urmă să le caut...
Totul a căzut pe poziţii.
Va fi în regulă.
Nu am costumul meu,
dar după ce voi depune mărturie, vor retrage acuzaţiile şi sunt liber.
Am scăpat.
Dacă ai fi în locul meu, ai crede în aşa ceva?
Cred că durează prea mult şi se prelungeşte şi mai mult.
Prea mult?
Drace.
N-am mai văzut rahat ca asta.
Nu prea auzi de oameni care vor să îndrepte lucrurile.
Va dura ceva vreme...
Eşti în regulă?
Oprim?
Ce faci, omule?
De ce ai oprit? Ai oprit. Ce...
Omule, am o citaţie importantă la tribunal.
Omule, nu e amuzant. Haide, nu e un joc asta!
La dracu'!
Nu e bine, omule.
Sam. Hei, Angela.
La pachet, te rog.
Miroase ciudat asta. Ceva nu e în regulă.
17,50.
Nu trebuia să o deschizi!
E ceva mare.
E nasol.
Nu e nici o altă cale...
- Restul. - Păstrează-l.
O zi bună. Nu vreau, mulţumesc.
Pa!
Nu pot face asta, omule.
Mai bine dă-mi restul. Voi avea nevoie de mărunţiş.
Nu vezi care e situaţia aici?
Nu!
Scoate-mă de aici.
Haide!
Hai, hai!
Aici!
Pleacă de aici, acum!
Du-te!
Hai, să mergem. Pe acolo.
- Trebuie să ne ajuţi. - Ce naiba se întâmpla?
Să mergem.
Hai, mergi.
Aici detectiv Jack Mosely, numărul 227.
Am o situaţie 10-13. O clipă.
Donnie, care e adresa de aici?
- 133 Marleburry. - 133 Marleburry.
Strada Marleburry.
Vin?
Nu ştiu de ce ai oprit, omule.
Nu ştiu de ce ai făcut asta.
Ai spus că eşti un nimeni.
- Sunt un nimeni. - Taci.
Ar trebui să te opreşti din băut.
Taci!
Jack?
- Frank! - Eşti teafăr?
Da.
Când am auzit că ai sunat am venit cât am putut de repede.
- Bună. - Salut.
- Eşti teafăr? - Da.
Te distrezi?
Nu.
Trebuie să te distrezi.
Jack, ce faci, omule?
Ai făcut o treabă excelentă.
Ai căsăpit un om rău.
A trecut ceva vreme.
Am găsit asasinul la un bloc de aici.
Deci e rezolvat.
- Sigur eşti ok? - Da, doar...
îmi pun rotiţele în mişcare.
Ne ocupăm noi de aici.
Da.
Îl ducem pe puşti acolo unde trebuie, iar tu nu trebuie să-ţi faci griji.
- Te vom duce acasă. - Da, vă rog.
Vă rog, dle ofiţer, e o idee foarte bună.
Sincer, nu cred că omul ăsta se simte prea bine.
I-am spus să nu oprească. L-am rugat să nu o facă.
Dar a oprit. Atunci s-a întâmplat totul.
Tipul a venit la fereastră. Am o întâlnire importantă...
- Jack! - Hei, Shue.
Haide.
Ia asta. Haide. Te ducem de aici.
Maşina ne aşteaptă. Te duci să dormi.
Puştiul va depune mărturie împotriva lui Jerry.
L-a văzut pe Jerry făcând o afacere.
Amândoi ştim că Jerry n-a fost niciodată un tip integru ca tine, sau ca mine.
Poate să-şi piardă insigna. Nu putem permite asta.
Ne va durea pe mulţi.
Haide.
Toată chestia asta ne-a prins nepregătiţi.
Nu trebuia să fii nepotului şoferul.
Te-a văzut acolo în trafic...
Locotenentul te-a ales pe tine.
Un moment nepotrivit, într-un loc nepotrivit.
Ştii că nu te-aş pune inbtr-o astfel de situaţie.
Ştii asta.
Nu mă aşteptam să-l dobori pe unul din cei răi.
Ia arma.
Strage-o bine.
Haide, Frank.
- Venim. - În regulă, venim.
În regulă, dă-i drumul armei.
Dă-i drumul.
Pentru tine rămâne aşa.
I-ai aranjat pe băieţii răi, încercând să-l salvezi pe puşti.
Puştiul a pus mâna pe pistolul tău.
Şi a tras spre tine.
Noi am venit şi am salvat situaţia.
El a murit, iar tu ai supravieţuit.
Ăsta poate fi un lucru bun pentru tine, Jack.
Te pune înapoi acolo unde îţi e locul.
Încă mai...
Ce aştepţi?
Pleacă de aici.
Pleacă.
Rişti totul, Jack.
Afară.
Hai, Frank.
Puştiule, ridică-te.
- E 8:25. - Stai acolo.
Ascultă-mă, la tribunalului se încheie la 10.
Dacă ajunge acolo un minut mai târziu,
nu mai contează. Bine?
Tot ce trebuie să faci e să priveşti în altă direcţie.
Încă mai avem opţiuni aici.
Noi vrem doar pustiul.
Jack, lasă-mă să te ajut.
Înapoi!
Odată ce ai ieşit pe uşa aia,
- nu te mai pot ajuta. - Înapoi, te rog.
A împuşcat un poliţist.
Ce naiba ai văzut?
Taxi-ul acela. Acolo.
Am văzut în jurul meu. Era un tip portorican...
Haide.
A spus că va depune mărturie cu mama sa.
De ce ai făcut asta? Ne trebuia arma.
Puşca aia era veche de 20 de ani.
Ştiai că Jerry e poliţist, nu?
Nu am ştiut. Doar urma să spun ce am văzut.
Felicitări. Eşti pe cale să depui mărturie
împotriva unuia dintre cei mai răi poliţişti din New york.
Ceasul ticăie. Ştie că trebuie să ajungă la tribunal până la 10.
Ştim unde se duc. Mollie, ocupă-te de asta.
- Ştiţi toţi ce aveţi de făcut? - Da.
Noi ne vom ocupa de partea nordică.
Cum e?
Am dat o descriere pe toate canalele secţiei.
Nu am dat nume.
Ne vor fi de ajutor nişte ochi în plus.
Cât timp crezi că le ia?
- A împuşcat un poliţist! - Tu eşti căpitanul secţie.
- Cât? - Nu ştiu.
O oră, poate puţin mai mult.
- Sigur îi vom prinde? - Băieţii de la 66 se ocupă deja.
Mai sunt încă vreo câţiva, nu vrei să ştii de ei.
Omul ăsta ţi-a fost partener 20 de ani.
Ce naiba s-a întâmplat înăuntru?
- E beat? - Nu ştiu.
L-am trezit.
Să sperăm că face aşa cum face de obicei
şi ne putem întoarce cu toţii înapoi la muncă.
Dacă nu?
Trebuie să muşamalizăm situaţia, înainte să apuce să avanseze.
Suntem pe străzi.
Va deveni nasol pentru toţi dacă pustiul vorbeşte.
- Nu poate să vorbească. - Nu va vorbi.
Omule, apreciez ce ai făcut pentru mine,
dar nu cred că gândeşti prea limpede.
Nu ştiu ce e!
Trebuie să ajung undeva în 12 ani
şi pentru a reliza asta trebuie să ajung la tribunal până la 10.
Până la 10, înţelegi ce spun?
Bine, am înţeles.
Aşteaptă.
Peste tot.
Are un picior rău, nu are arma...
- Bobbie? - Da.
Sunt deja acolo.
Dumnezeule!
Să mergem.
Stai aici. Revin.
Omule, grăbeşte-te. Trebuie să mergem.
- Unde e baia? - Ce?
- Baia! Unde e? - În capăt pe hol.
Aşa arăţi când zâmbeşti?
Probabil erai şi băut.
Cine e doamna?
Roşcata. Drăguţă.
Haide, omule. Trebuie să mergem.
Ai grijă să laşi capacul ridicat când termini.
E ridicat.
Aşa trăieşti tu?
Ce e aia?
- De ce ai făcut asta? - Ce anume?
De ce l-ai împuşcat pe poliţist?
Poliţişti să împuşte alţi poliţişti...
Mai ales pentru un nimeni cum sunt eu.
A fost un gest neaşteptat.
Mulţumesc.
Niciodată nu am avut pe cineva de partea mea.
Ia mâna de pe trăgaci.
Lasă arma.
Pune braţele în jurul stâlpului.
- Pune-ţi cătuşele. - Ce faci, Jack?
În regulă, puştiule. E bine.
Trebuia să faci ceea ce faci de obicei, Jack.
- Unde ţi-e telefonul? - În buzunar.
Ştiu că sunt aici. Dacă nu răspund...
Să mergem, puştiule. Haide!
- Bob? - Bob e prins cu ceva acum.
Şi pe el l-ai împuşcat, Jack?
E la telefon.
Jack, eşti depăşit de situaţie.
Se va termina rău pentru tine.
Ai pierdut puştiul, aşa-i?
Ţi-a tras clapa.
Ştii ce, asta e cel mai bun lucru care ţi s-a întâmplat.
Du-te acasă, uită ce s-a întâmplat,
iar de aici vom prelua noi.
Nu-l poţi găsi. Dar noi îl vom găsi.
Acum poţi să închizi.
Unde eşti, puştiule?
Să vedem încotro a mers...
A urcat, s-a dus în jos...
încotro a mers?
Să vedem dacă s-a dus în jos.
- Scuze, mă laşi să trec? - Angajeaza-te!
Doamnă, mă lăsaţi să trec? Vă rog, e important.
Doamnă, mă lăsaţi? E important.
Vino aici.
Mulţumesc mult.
- Nu! - Ce faci?
Pleacă de lângă mine. E prea mult.
Fac asta pe cont propriu.
Voi pleca de aici.
Dacă eu te-am găsit şi ei te pot găsi.
Ascultă-mă!
Sunt singurul tău prieten.
- E prea mult. - Pot face asta.
Eşti prietenul meu? Nici nu mă cunoşti!
Şi unde mă duci? Vei claca!
Oriunde am fost oameni pe care tu îi cunoşti au încercat să mă omoare.
Trebuie să mă duc undeva.
Dacă nu mă împuşti, atunci am să plec acolo.
Mulţumesc, Jack Mosley. Am plecat.
Mulţumesc.
Nu face asta!
Nu pot să te las singur.
La o parte!
Mulţumesc.
Tocmai i-au ratat la Staţia Canal Street.
Unde? Unde e?
Fir-ar să fie.
Vă vom găsi.
Aici detectiv Nugent. Vreau o localizare pentru Mosley.
Acolo la apartament...
au spus că ar trebui să faci ceea ce faci mereu.
Ce au vrut să spună?
Nu faci ceea ce faci de obicei.
Jack Mosley, am înţeles. Văd în interior.
Sunt acolo unde trebuie. M-am înşelat.
Eşti omul potrivit.
Ai împuşcat un alt tip. Apreciez ce ai făcut.
Bine.
- Avem contact, terminat. - Spune, aici Nugent.
GPS-ul indica faptul că e pe strada Barry Keith.
Aţi auzit, băiatul e în oraşul chinezesc.
Să mergem.
Ce e în cartea aceea?
Mă voi muta în Seattle, unde e sora mea.
Voi deschide o brutărie acolo. Ceva special.
Ce zici de asta. Când e ziua ta, vezi tortul.
Nu îţi plac torturile aniversare, nu?
Primul lucru care vei ajunge să-l faci, e să iei diferite produse.
Pentru că eşti un hoţ. Asta eşti, un hoţ.
Oamenii se schimba.
Zilele se schimba, anotimpurile, dar nu şi oamenii.
- Oamenii nu se schimba. - Am să fac ce am spus.
Ştii că vor râde de tine.
Vei ajunge să-ţi regreţi cuvintele.
Subiectul se mişcă spre vest.
Acum e pe strada Doyers. Avansează.
Bobby, tu ocupă-te de Doyers, noi ne ocupăm de Ball.
Carl, tu te apropii pe Bowery. Să-i dăm drumul.
Opreşte aici.
- Unde mergeţi? - Ne pare rău.
Omule, trebuie să fiu acolo. Înţelegi?
Nu aici. Strada asta e departe de acel loc.
Ai un plan poliţist?
E nasol să mergi cu un picior aşa.
Trebuie să vizitezi un doctor.
E fragil, nu?
Acum e infectat. Trebuie să cureţe rana.
E rău, va fi mai multă durere.
De fapt, dacă te muţi în Jersey şi te poţi face vatman.
Cred că totul se întâmpla cu un motiv, ştii?
Suntem în rahat, aşa da.
Treci aici!
Trage-mă înăuntru.
Încuie.
Ce facem? Unde mergem?
Cum ştii dacă tribunalul e în această direcţie, Jack?
Nu avem...
Rahat!
Eşti teafăr, Jack?
Am ţintit spre puşti, dacă te face să te simţi mai bine.
Ai ratat!
Din cauza puştiului vei ajunge să mori.
Ai înţeles?
Eu am toată ziua la dispoziţie.
Dar tu, ai toată ziua?
Jack, mai eşti acolo?
Da. Sunt aici.
Asta e ciudat.
Când am început ziua, nu m-am gândit că voi schimba
gloanţe de 9 mm cu prietenul meu.
Am încetat să mai fim prieteni pe la 8:25,
în acel bar.
Nu.
Asta nu va şterge 20 de ani petrecuţi împreună.
Tot prieteni rămânem.
Aş vrea să dau timpul înapoi, dar nu pot.
Deci trebuie să mergi mai departe. Ziua următoare, cazul următor.
- Linii au fost depăşite. - Ce linii?
Mă auzi, linii au fost depăşite!
Ce linii? Nu exista nici o linie!
Exista să faci treaba, sau să nu o faci. Punct.
Trebuie să-i închizi pe cei răi cu orice preţ.
Acum tu vrei să distrugi vieţile a 6 poliţişti.
Poliţişti buni, oameni buni.
Eşti gata pentru sacrificiu?
Vieţile lor pentru acel puşti?
- Frank! - Da.
Aici nu e vorba de mine că distrug viaţa cuiva, ok?
E vorba de tine. Auzi?
Da.
Te-ai uitat la dosarul pustiului? Eu m-am uitat.
- Jaf armat, atac. - N-am jefuit nimic!
Nici nu am folosit o armă!
Taci!
Nu-i spune să tacă. Jack, ascultă-l.
Puştiul ăsta e ager. Te joacă pe degete.
E mai ager decât tine.
Să-ţi spun o poveste.
Dacă vrei să fii un cetăţean bun, du-te la biserică.
Traiste o viaţă decentă.
Dar el şi-a petrecut jumătate din viaţă în închisoare.
Acum 2 ore era într-o celulă pentru posesie de arma.
Mereu va face ceea ce a făcut. E un criminal cu cazier.
Asta protejezi tu.
- Eşti teafăr? - Da.
Frank îl are de partea cealaltă. Are şi arma mea.
Dacă nu vezi cât de greşit e, îţi promit că voi vori din suflet,
când voi spune negrologul la înmormântarea ta.
Deci, îl crezi pe puşti...
sau pe fostul tău partener?
Frank, suntem de partea cealaltă a uşii.
Pentru că dacă îl crezi pe puşti,
trebuie să alegi.
Vii la fostul tău partener,
sau alegi nr. 2, uşa pe care ai venit.
Unde vei fi împuşcat.
Ştiu ce te gândeşti. Dacă fostul partener are dreptate?
Dacă are dreptate şi ţi-ai irosit viaţa?
Frank!
- Eşti ok? - Da.
Să mergem.
Toţi, afară! Poliţia.
- Unde e? - Urcăm sus!
Hai, sus!
Bobby, cauta celelalte scări.
Haide, pe aici.
- Nu e nimeni. - Haide.
Ce vrei?
Vă rog, ajutor.
Haide.
Mulţumim mult.
E rănit.
Mulţumim, dle.
Mulţumim mult.
Nu acum, Eddie. Vorbeşte mai încet.
Ne-a deschis uşa. Ştii ce înseamnă asta?
Sunt semne peste tot.
- Da, MacDonald, vă rog. - Cine sună?
Spune-i că un tip care are un martor.
John McCart a făcut Hurricane. Uraganul.
Şi sunt 3 oameni într-o staţie de autobuz.
O bătrânică...
un prieten, ca şi prietenul meu.
El ţi-a salvat viaţa, prietenul tău.
E detectiv Mosley, va cauta pe dvs.
Mosley, unde naiba eşti? Unde e martorul meu?
La 7 blocuri distanţă de tine.
Dar sunt o grămadă de poliţişti între mine şi tine
şi toţi îl vor pe acest puşti mort.
Ca să nu mai menţionez că cineva din biroul tău vorbeşte cu aceşti poliţişti.
Rahat!
Ce credeai că se va întâmpla?
Credeai că vor sta cuminţi şi vor pleca în linişte.
Credeam că putem merge la Cartea Suprema cu asta.
Aveam de gând să o facem până când am vorbit cu Ed Bunker aseară.
Fără acel copil juriul nu va face nimic. Totul se duce de râpă.
Trebuie să facem asta. Unde eşti?
Voi trimite echipa mea. Richard, un pix!
Ce cameră?
Vin?
- Da. - Bine.
Trebuie să fiu undeva. Am ceva de făcut.
Trebuie să ajung undeva la prânz, e foarte important.
Rahat!
Agenţii federali vin încoace.
Frank?
Vin băieţii.
Bine. Caută-l pe Bobby.
Eddie, ia asta pe tine.
Îmi va ţine cald. E vara.
Eşti îmbrăcat ca un infractor.
Vrei să mă schimb? Bine, dar dă-mi asta!
Ce are asta?
Nu poţi purta aia.
Lasă. Ce zici de asta?
E în regulă? E albastru deschis.
Când eram închis, am lucrat la bucătărie.
Într-o zi a venit la mine unul şi mi-a zis "Îmi poţi face un tort"?
Am zis că da, îl coc. Nu i-am spus că nu mai făcusem asta.
Nu aveam ce altceva să fac,
aşa că am citit instrucţiunile şi i-am făcut un tort.
Era ziua fiicei lui şi ea venea în vizită.
Am scris "La mulţi ani, îngeraş".
A înnebunit!
Mi-a spus "Eddie, m-ai rezolvat, eşti cel mai tare".
Şi am început să fac asta. Lumea mă privea diferit.
Nu ai nimerit bine nasturii. Toţi sunt decalaţi.
- Haide, Eddie. - Bine.
Nugent.
Eşti grozav.
- Apartmanetul 5E. - Am înţeles.
Am început să mă documentez...
să văd dacă se câştiga bani din făcutul de torturi.
Din chestii în genul lui Tweety sau a lui Bugs Bunny.
Ai auzit de Yukyo?
Copiilor le place.
Nu ştii ce e Yukyo? Ar trebui să ieşi mai des.
Voi câştiga bani, Jack.
Îmi voi deschide o brutărie. Ai să vezi tu.
Poliţia!
A fost greşit apartamentul!
Las-o jos.
Las-o.
Nu poţi avea noroc tot timpul.
Dar poţi deveni mai deştept pe zi ce trece.
Bine, acum dă-mi arma.
Ce faci?
Locul ăsta e plin de poliţişti, Eddie.
Uită-te la mine.
Eddie, ce faci?
Cum e?
Eşti brutar, nu?
Eddie, ascultă-l.
Dacă laşi arma, ai o viaţă.
Frank, suntem jos. Mă auzi?
- Nu ne poţi opri. - E timpul să mergem.
Nu ne poţi opri.
I-ai dat o armă încărcată.
Bobby, desfă astea.
S-a dus înspre sud. Mergeţi după ei.
Ortiz, dă-mi arma ta.
Faceţi loc!
Vorbiţi-mi. Să-mi spună cineva ceva.
Întoarce-te.
Scuzaţi! Opriţi!
Deschideţi!
Dă-i drumul!
- Continua să conduci. - Ce faci?
Sunt poliţist. Încuie uşa.
Are o armă!
Mergi mai repede!
Ţineţi-vă bine!
Nu vă faceţi griji. E ofiţer de poliţie!
Va fi bine!
Fă la dreapta!
Plecaţi de lângă autobuz!
Staţi jos.
Capul jos!
Unde naiba eşti?
Am oprit autobuzul. A luat ostateci!
Ascultaţi!
Toată lumea în picioare. Nu va voi împuşca.
Ridicaţi-vă în fata geamurilor. Nu vă vor împuşca.
Tu rămâi jos.
Aşa.
Să mergem acolo.
Acoperă acel capăt.
E plin autobuzul.
Devine tot mai complicată treaba.
- Bobby. - E pe drum.
Bine, ne trebuie o poveste clara.
Vom avea o poveste clara.
Ne putem ocupa de asta repede şi în linişte, dle comisar.
Omul împuşca un poliţist, ia ostateci
şi noi ar trebui să ne purtam frumos?
Dle comisar...
Asta e vina mea.
Am lucrat cu detectiv Mosley şi l-am rugat pe căpitan
să mă lase pe mine să mă ocup de asta.
Am crezut că-l pot îndupleca eu.
Nu am ştiut cât de departe va merge.
Asta e. Acoperiţi geamurile.
Grozavă treabă. Mulţumesc.
Dle comisar, căpitane... Ce avem?
- Peste 20 de persoane. - Sinucigaş?
N-a tras de mult.
Dar nu a fost nimic de genul ăsta.
Ce ştii, detectiv?
Cum a spus căpitanul, a clacat şi a început să tragă în noi.
Nu e nici o şansă să-l scoateţi de acolo.
Poliţist...
Toţi veţi fi bine. Vă vom scoate de aici.
Vă rog, mutaţi-vă în spatele autobuzului.
Acum. E ok. Veţi coborî din autobuz.
Sunt ofiţer de poliţie.
Mike Sheehan. Am făcut un curs împreună acum câţiva ani.
Voi lăsa mortavocea jos.
Îmi pare rău că v-am implicat în această situaţie.
Ştii care e exerciţiul. Fără arme.
Ştii şi tu cum e.
Voi veni aici frumuşel ca să putem vorbi.
Şi să mă asigur că nu e nimeni rănit înăuntru.
Jack, deschide uşa.
Arunc-o, Mike.
Uite!
Jack, mă auzi?
Câţi oameni ai acolo, Jack?
Câţi oameni sunt?
Să ridice toată lumea o mâna sus.
Mulţumesc, tuturor. Nu plânge.
Totul va fi bine.
Relaxează-te, stai calmă.
- Câţi sunt? - 31.
Ok, avem vreo 40 de oameni.
Bine.
E important să ne înţelegem, Jack.
Echipele de intervenţie sunt pe poziţii.
Au izolat zona.
Deci, hai să rezolvăm asta să poată merge toţi acasă.
Asta vrem să facem. Să-i punem capăt frumuşel.
Jack?
Mai departe nu poţi ajunge.
- E toată lumea ok? - Da.
- Cum te simţi? - Bine.
Eu sunt Eddie.
E toată lumea ok?
- Pe tine cu mte cheamă? - Christina.
Frumos nume.
Câţi ani ai, Christina?
Şapte.
Câţi căpşuni vrei? Am ceva aici.
Unde e reţetă cu căpşuni?
Să vedem reţeta...
Uite aici. Cu căpşuni.
Vezi, aici sus?
Pun un strat aici deasupra. Ca un lanţ chinezesc.
Când e ziua ta?
- 20 semptembrie. - Aşa de devreme?
Vei face 8 ani.
Va fi o zi frumoasă pentru tine.
Când e ziua ta?
Astăzi.
La mulţi ani!
În fiecare zi e ziua cuiva.
Ăsta va fi motto-ul meu. În fiecare zi e o zi onomastica.
Nu se poate să nu fie o zi aniversara.
Mă bucur de asta.
Sunt aici, Jack.
Dle comisar!
În regulă.
Vreau să fie adus procurorul districtual MacDonald,
aţi membri ai curţii şi cineva de la televiziune.
Cineva să urce în autobuz să pot înregistra o mărturie.
Dacă primesc tot ce vreau, voi da drumul tuturor...
în siguranţă.
- Jack, asta ar putea dura... - Fă-o!
Nu sunt în dispizitia necesară, ok?
Dacă nu vor fi aici în 15 minute,
voi începe să împuşc aceşti pasageri, unul câte unul.
Jack, stai calm. Să nu faci nimic pripit.
Asta se poate termina şi fără vărsare de sânge.
- 15 minute. - Jack?
A închis.
În regulă, toată lumea în picioare.
- Ce faci? - Trebuie să-i dau jos din autobuz.
Dar abia ai sunat. Îl vor chema pe procuror.
- Vor veni incurand. - Nu vine nimeni.
Cum adică?
Vor ataca autobuzul în 5 minute.
Mă vor ucide pe mine, pe tine...
Jack, dar mărturia? Suntem aici.
Putem merge, putem să-i punem capăt. Putem să depunem mărturie.
Nu va mărturisi nimeni nimic. Totul s-a terminat, Eddie.
Am pierdut, puştiule.
Veţi ataca?
Comisarul nu ne-a dat încă undă verde.
Nu trebuie să-ţi reamintesc că a împuşcat doi dintre noi.
E suficient.
Avem probabil 40 de civili în autobuz.
Nu vreau să fie rănit nimeni, din nici o parte.
Nimeni nu va fi rănit.
Când ieşi...
- La mulţi ani! - Mulţumesc.
Lucrurile se vor înfierbânta.
- Nu pot, omule... - Ascultă-mă!
Odată ce ieşi din perimetru, trebuie să dispari.
Continui să mergi.
Vino.
Arăţi bine.
Te-ai ales cu un costum frumos.
Mâinile sus, oameni buni. Nu priviţi înapoi.
Mâinile sus, veţi fi în regulă.
Îmi pare rău.
- Ce naiba face? - De unde naiba să ştiu eu?
Te voi anunţa când ştiu ceva.
Te voi anunţa eu! Dispari din faţa mea!
Bobby!
Hei, omule!
Nu e el.
Omule s-a schimbat. Nu sunt eu.
E într-un costum gri.
- Ce facem? - Mai sunt două persoane înăuntru.
Nu. Eu am coborât ultimul.
Singurul rămas în autobuz e tipul înarmat.
Atunci să mergem!
Haideţi!
Mosley e în autobuz. Pustiul e undeva aici.
- Am verificat... - Nu-mi pasă ce ai verificat, Bobby.
Verifică încă o dată. Acum, du-te!
Sunt detectiv Jack Mosely, numărul 227.
Asta va fi ultima mea mărturisire.
Nu trageţi!
Du-te şi află cine naiba e asta!
Nu trageţi!
Staţi!
Jack, sunt eu!
Jack Mosley, sunt eu, Eddie.
Chuck Barry.
Chuck Barry a fost închis pentru o infracţiune şi s-a schimbat.
S-a schimbat.
A furat 300 de cauciucuri! Ţi-l poţi imagina?
Dar s-a schimbat!
Ai spus că oamenii nu se schimba.
Oamenii se schimba.
- Eddie... - Ce e?
Mă omori.
Echipa 3 apropiaţi-vă de autobuz.
Capul jos!
Ce fac?
Nu trageţi!
Opriţi focul!
Jos.
Să mergem!
Autobuzul e gol!
Au ieşit pe uşă. Sunt în clădire!
Izolaţi clădirea. Începeţi căutarea.
Aveţi grijă, a împuşcat doi poliţişti.
Jack, ascultă-mă, vreau să-ţi spun ceva.
Stai. Trebuie să-ţi spun ceva important.
Haide!
Domnule, sunt poliţist în timpul datoriei.
Am nevoie de telefon.
Mi-am murdărit costumul. M-au împuşcat.
Am nevoie de ajutorul tău.
Acum 2 zile au venit la mine acasă...
Aveam arma...
I-am spus că am fost eliberat condiţionat.
A doua zi, a fost împuşcat.
Erau 3000 de dolari într-un pantof.
Era un semn.
Un semn bun.
Uşurel.
Ştii cât îmi trebuie să deschid o brutărie?
31000 de dolari.
Mă gândeam să-mi ipotechez casa...
Am pus banii bine.
M-am întors acasă, ofiţerul pentru eliberare condiţionată era mort.
În casa mea.
Avea un glonţ în cap. Mă privea şi parcă spunea...
Asta e, Eddie. Te aşteaptă 50 de ani.
E trist.
Şi procurorul a venit la celula mea
şi mi-a arătat fotografia acelui poliţist.
Apoi te-am cunoscut pe tine.
Au curăţat totul în 24 de ore.
Aveam alt program, omule... La tribunal, la ora 10.
Hei, uită-te la mine!
Să nu-mi mori, da?
Nu ştiu, n-am mai murit niciodată.
Nu se va întâmpla nici azi.
- Hei, mulţumesc că ai venit. - Care e problema?
A fost împuşcat. A ieşit glonţul.
Da, să-l ducem înăuntru.
Te cunosc.
- Ai fost în apartamentul meu? - Să-mi iau arma.
Gură spartă!
A fost frumos, foarte ordonat.
Poliţia m-a chestionat ore întregi la spital.
Ce le-ai spus?
Că eşti un individ deprimat şi nu-ţi mai pasa de nimic.
Sinceră, directă şi sexy. Îmi place.
Ce ai făcut de data asta, Jack?
Mi-a salvat viaţa mie de câteva ori.
E un om bun.
Trebuie să-i mai dai o şansă.
Nu ştiu ce a făcut, dar trebui să-i mai dai o şansă.
Vei avea nevoie de cineva cu cine să vorbeşti.
Eddie, ea e sora mea, Diane.
Ce? Sora ta?
Omule, tocmai când aveam speranţe pentru tine.
Şi eu am o soră.
Ea stă în Seattle.
Ar fi trebuit să mă duc la ea, să-mi deschid o brutărie.
Să câştig mulţi bani...
Pot opri sângerarea, dar trebuie puse copci.
Trebuie dus la spital.
Trebuie să fie la tribunal în mai puţin de 20 de minute.
Trebuie să o faci.
Vei fi bine, Eddie. Nu e aşa rău cum pare.
Ce ai păţit la mâna?
Mai trebuie să-ţi cer o favoare.
- Chiar e ziua ta azi? - Nu.
Am spus asta doar fiindcă fetiţa era speriată.
Era drăguţă, omule.
Când e ziua ta?
- Nu ştiu. - Cum adică?
Pe bune, nu ştiu.
Am trăit într-un orfelinat. Sunt multe aniversari acolo.
- Dar nu ai spus că ai o soră? - Da.
- Şi că mergi să o vezi. - Am aflat de ea acum 2 luni.
- Nu ai întâlnit-o până acum? - Nu.
Mă duc la Seattle să o cunosc. Abia aştept.
Sper să arate că Angelina Jolie.
Dacă arata aşa, atunci nu e sora mea.
Omule, nu mi-ai spus când e ziua ta.
Nu mi-ai spus. Vreau să-ţi trimit un tort.
- Nu vreau tort, Eddie. - Haide, omule.
Nu mă pot gândi la nimic ce să vreau să fie scris pe tort.
Nu sunt un om bun, Eddie.
Nu sunt un om bun.
Nici eu.
- Diane! - Dă-mi cheile.
Jos.
Salvez vieţi. Ce părere ai de asta, Frank?
Arăţi bine.
Eşti cam disperat, Frank. Nu te prinde bine asta.
Deschide uşa. Haide!
Îmi pare rău, Jack. Mai aproape nu te pot duce.
Cum am spus, arăţi bine.
- Haide. - Stai.
- Aici e tribunalul. - Până aici mergi şi tu.
- Haide, omule... - Ascultă-mă, Eddie!
Ce e?
Acei oameniimpotriva cărora vei depune mărturie, acei poliţişti...
Da?
Şi eu am fost ca ei.
Vei depune mărturie şi împotriva mea.
Am făcut ce au făcut şi ei. Am făcut lucruri rele.
Am făcut un alt lucru rău când m-am folosit de tine.
Voiam să te las pe tine să faci ceea ce trebuia să fac eu.
Trebuia să fi avut curajul să o fac acum 6 ani.
Îmi pare rău.
Dacă nu erai tu, să vii după mine azi...
Ce s-ar fi întâmplat?
Trebuia să mă întâlnesc cu tine.
Eu am fost semnul.
Mi-ai salvat viaţa, puştiule.
Ai grijă de tine.
Mulţumesc.
Să coci cât mai multe torturi.
Ah, da.
Dai cheile maşinii celui mai bun prieten,
să o ducă pe bătrâna la spital.
Tu stai în staţia de autobuz cu fata fiindcă e fata visurilor tale.
Deci totul va fi bine.
- Bine? - Da.
Du-te în Seattle la sora ta.
Ai grijă să urce în acel autobuz.
- Da. - Mersi.
A naibii dimineaţa, nu?
Unde e băiatul?
Te uiţi la el.
I-am dat drumul pustiului, Frank.
- Nu vei mai ajunge la el. - Prostii!
Deci, ce le vei spune?
Le vei spune totul?
Le vei spune şi despre tine.
Crezi că asta te va face să te simţi mai bine?
Nimic nu mă face să mă simt mai bine.
Atunci de ce?
Jack, noi doi...
am făcut treburile într-un anume fel.
Nu te-ai plâns niciodată în cazuri mai dure.
Nu te-a deranjat nimic până...
Ascultă-mă!
Ascultă foarte atent.
Orice crezi că vei realiza acolo sus,
nu se va întâmpla niciodată.
Nu vei reuşi.
Asta crezi tu, Frank?
Că dacă mă împuşti aici, nu va afla nimeni?
Ca şi familia Ling, nu? Nici ei nu au ştiut.
A fost un bătrân cretin care nu şi-a ţinut gura.
Bine, am băgat arma în gura unui om,
a făcut atac de cord şi a murit. Şi ce?
Şi ce?
Dacă nu se întâmpla aşa şi nu murea,
tu m-ai fi bătut pe spate felicitându-mă pentru treabă.
Daunele colaterale sunt un fapt real în această afacere.
I-ai luat ultima suflare în timp ce ştergeai amprentele.
Voia să ne ia cazul.
- Voia să ne ia cazul! - Era soţul cuiva.
Voia să ne ia cazul!
- Ce era să fac? - Să spui adevărul!
La naiba cu adevărul!
Bine.
Nu îmi mai trebuie.
Vine sus. Omoară-l.
E în clădire! Chemaţi ADA!
Nu mişca!
- Nu trageţi! - Jos.
- Nu sunt înarmat. - Nu mişca!
Cheamă-l pe MacDonald ADA, prin staţia radio.
Să vină MacDonald aici!
Nu mă împuşcaţi!
Jack, haide!
Mosley!
Unde e martorul meu? Unde e Edward Bunker?
Nu a reuşit să vină. Îi voi lua eu locul.
- Vă rog lăsaţi jos armele. - Lăsaţi armele, amândoi.
Înapoi.
Am informaţii legate de investigaţia care se derulează.
Date, cazuri care includ stoarceri de fonduri,
măceluri şi crima de gradul 1.
Implica membri ai secţiei 14 de poliţie
şi acuzaţiile îl includ şi pe căpitanul Dan Gruber,
pe detectivii Jerry Shue...
Kevin Maldonado...
Robert Torres...
Jim Mulvey...
pe mine...
şi detectiv Frank Nugent.
Despre ce e vorba, Mosley? Ce vrei?
Vreau să dosarul lui Bunker să fie curăţat.
S-a rezolvat. Ce altceva?
Nimic altceva.
Poţi susţine cu dovezi toate astea, Mosley?
Da.
Arma!
Nu trageţi. Eu am tras.
"A fost un bătrân cretin care nu şi-a ţinut gura."
"Dacă nu se întâmpla aşa,
m-ai fi bătut pe spate felicitându-mă pentru treabă."
"Voia să ne ia cazul!"
"Ce era să fac?"
Să te ducem în faţa juraţilor.
Mersi.
La mulţi ani!
Bun venit înapoi, Jack.
- Doi ani au fost destul. - Mulţumesc.
La mulţi ani!
Sufla-le pe toate!
Detest onomasticile, ştiţi asta, nu?
La mulţi ani!
Asta a venit odată cu tortul.
"Jack Mosley, sper că eşti bine şi totul s-a rezolvat.
Eu sunt bine. Seattle e diferit şi îmi place mult.
Nu ştiu dacă nu s-a schimbat de când am ajuns aici.
Uneori nu-mi vine să cred. E cel mai frumos sentiment ce-l am.
Mă spetesc cu munca, dar sunt fericit.
Brutăria e deschisă. Merge treaba.
Am pus numele meu primul, fiindcă eu duc greul.
E cald rău aici.
Sper că îţi place tortul.
Nu uita că ai un prieten.
Mulţumesc că ai făcut ce trebuie, Jack Mosley.
Dumnezeu să te binecuvânteze.
Ţinem legătura. Pace!
Mai fă una!
Fă încă una!
La mulţi ani, Jack!