Când umblam prin garderoba mea,
am găsit o agrafă străină pe podea.
Asta nu-i nimic, eu am găsit părul ei în patul meu.
"Doar încă o tragedie de a fi doborât, cred..."
"Pentru că eu vând acel lucru"
"care înseamnă totul pentru viaţa mea şi fericirea mea."
Unele femei aduc fericire...
oriunde se duc. Altele, de câte ori pleacă.
Eu le fac pe amândouă.
Soţilor le place să mă vadă venind...
Soţiile prefera să mă vadă plecând.
Iat-o. E ea.
Cu al cui soţ nu s-a culcat?
- Cu cine e acum? - Cine ştie...
- E mai bătrână decât credeam. - Uite. Priveşte.
Asta o s-o înveţe minte.
Îmi pare rău, doamna Erlynne, dar acest cont a fost închis.
De doamna Fairchild.
Aş fi vrut să-mi spui asta înainte de a comanda Bordeaux.
Care Bordeaux, doamna Erlynne?
Joe, eşti genul meu de om.
- Ea e în spatele meu? - În albastru.
Trece în contul senatorului Kleghorn.
Doamna Kleghorn sta chiar lângă doamna Fairchild.
- Ce mică e lumea! - Şi doamna Winters, la dreapta ei...
Şi devine din ce în ce mai mică...
Vreţi să ieşiţi prin spate?
Nu, dacă ieşi prin spate, niciodată nu vei mai veni prin faţă, Joe.
O doamnă întotdeauna pleacă pe drumul pe care a venit.
Credeam că soţul meu are gusturi mai bune.
Îmi pare aşa de rău să aud că ne părăsiţi, doamna Erlynne.
- Vă părăsesc? - Vă fac nota de plată.
"Te rog să-mi faci o ofertă."
"Nu ştiu cât îmi va aduce..."
"Nu e prea mult..."
"dar e tot ce am..."
"E dintr-un inel vechi de aur?"
"Se ştie că aş fi sărac precum un cerşetor"
"Şi se ştie că aş fi bogat precum un rege"
"Şi se ştie de mine în Iad... Şi în Paradis, la fel"
"E dintr-un inel vechi de aur?"
Schimbarea bruscă a circumstanţelor...
nu a fost singurul motiv al plecării mele.
Vara, coasta italiană atrage persoane bogate şi cu faima.
Eu am faima proastă şi sunt săracă.
Destul de aproape...
O uşă se închide, alta se deschide.
Uneori, uşa aceea nu e cea pe care o aştepţi.
Mi-am văzut şansa şi m-am decis să profit de ea.
Paulo! Mereu munceşti.
Ce mai fac soţia ta şi copiii?
Foarte bine, Contesa. Dar dvs.?
La vârsta mea, eşti doar bucuros că nu eşti într-unul din astea.
Meg, dragă. Vino. Vino.
Ah, Giuseppina.
Ea e prietena mea. Fă-i o reducere.
Veniţi aici.
Este cel mai bun magazin de mănuşi din oraş.
O să-ţi facă o reducere bună.
Du-te, îl găsesc eu pe soţul tău, nu-ţi face probleme
Pe aici, doamnă.
Astea sunt frumoase.
- Mâna ta pare destul de potrivită. - Scuzaţi-mă?
Pentru surioara mea. Era atentă la toate detaliile, dar...
a neglijat să-mi spună măsura. Vă deranjează?
Oh, nu, sigur că nu.
E întotdeauna puţin comod, la început.
Poate ar trebui să-ţi scoţi inelul.
Este verigheta. Niciodată nu o scot.
Atunci, cealaltă mâna.
Nu e nevoie să o închizi. Se poate vedea că e perfectă.
Lord Darlington, depravatule.
Ce aveai de gând?
Nu-l lua în seamă, Meg, dragă. E un mare păcătos.
Dar un excelent partener de bridge.
Altfel, nu l-aş tolera.
- Vă cunoaşteţi? - Din anul pe care l-am petrecut la biroul din Londra.
Ţi-am spus despre John. Dar v-aţi cunoscut...?
- Nu, nu chiar. Mă bucur că te cunosc. - E o plăcere, doamna Windemere.
Soţia ta m-a ajutat să aleg nişte mănuşi pentru mama mea.
- Sora ta, spuneai. - Oricare.
Ar trebui să luăm cina. Unde staţi?
La Grand, dar încercam să găsim o vilă.
Cam târziu în sezon. V-am avertizat.
Ştiu una care e disponibilă.
Nu este un an de alegeri în vestul sălbatic?
Cine zice că fug?
- E perfect. E frumos. - V-am spus de fantomă?
Mă simt ca o prinţesă dintr-o poveste.
Tu eşti prinţesa.
Asta pentru că m-am măritat cu prinţul.
Am păcălit-o rău de tot, săraca fată.
Dacă aş putea păcăli o femeie aşa frumoasă, nu aş mai fi burlac.
- Ai făcut-o să roşească. - Nu fi prostuţ.
Vino să vezi picturile.
Vino!
Bună seara.
Lady Plymdale?
Oh, ea e aia cu nişte imense...
Picioare. Enorme picioare. Săracul domn Plymdale.
- Aş, dama, popă, valet. - Nici un respect.
Nu, nu, iahtul lui John, regulile lui John...
- Ia-le. - Mulţumesc.
Picioare uriaşe. Pontoane.
Dacă s-ar dori un antidot, eu aş fi acele pontoane ale ei.
M-am îmbolnăvit gândindu-mă la ele.
De câte ori ai divorţat, Tuppy?
- De trei ori, de patru ori? Am pierdut socoteala. - Asta e bigamie.
Bigamie e să ai o nevastă prea mult.
Asta e monogamie.
Omul ar trebui să aibă o bază potrivită pentru căsătorie. O mutuală...
- Neînţelegere? - Exact.
Un bărbat nu poate fi fericit cu o femeie.
Un bărbat poate fi fericit cu orice femeie. Atâta timp cât nu o iubeşte.
Pentru un bărbat care nu s-a gândit niciodată să se însoare...
se pare că ştii multe lucruri oribile despre asta.
M-am gândit foarte serios la însurătoare. Din cauza asta sunt încă burlac.
Auzi!!!
Doar că nu am întâlnit încă femeia potrivită. Uită-te la Cecil, încă e cu Edna.
Fiecare îşi ţine ochii larg deschişi înainte de nuntă...
şi pe jumătate închişi, după...
- Asta e toată treaba. - Exact.
Cred că o să ridic potul ăsta.
Oh, individ norocos!
Nu s-ar părea că te distrezi...
Oh, ba da. E o petrecere foarte frumoasă.
- Pot să-ţi aduc ceva de băut? - Nu, mulţumesc. Nu beau.
Nu bei?
- Îţi par formalista? - Nu, sigur că nu.
- Aşa am fost crescută. - Într-o mănăstire?
De mătuşa mea, Julia. Sora tatălui meu.
Mama mea a murit când eram foarte mică.
E singura poză pe care o am cu ea.
Tata nu s-a recăsătorit niciodată.
Nu e nici pe departe atât de frumoasă ca fiica sa.
Te-am jignit? Am spus-o ca un compliment.
- Îmi faci prea multe complimente. - O să mă opresc imediat.
- Mulţumesc. - Doar vreau să ştii că am fost sincer de fiecare dată.
Tu faci pe răul, dar...
nu prea eşti. - Nu există bun sau rău.
Oamenii sunt ori fermecători, ori plictisitori.
Eu am fost ca cei din urmă, Sincer, îmi cer scuze!
- Mi-ar plăcea să fim prieteni. - Suntem deja, nu?
Nu şi dacă vei continua să mă flatezi şi să-mi faci complimente prosteşti.
Defineşte "prosteşti".
Vreau cuvântul tău.
Cred că cel mai bun mod de a-mi păstra cuvântul este să nu-l dau niciodată.
E întotdeauna o plăcere să vezi o femeie frumoasă.
Bună ziua.
Trebuie să fie ceva cu totul special...
Ziua de naştere a soţiei mele.
Este un obiect foarte special.
Ce crezi?
Safirul se potriveşte cu ochii tăi.
Este pentru soţia mea.
Un bărbat nu ar trebui să-i cumpere niciodată soţiei bijuterii.
De ce?
O face să se întrebe ce îi cumpără amantei.
Soţia mea nu are de ce să se întrebe asta.
E o femeie norocoasă.
Dacă aş fi nevasta ta...
asta e ce mi-aş dori. - Un evantai?
Nu ca să agit aerul, ca să agit inima.
De secole...
un limbaj erotic între bărbaţi şi femei.
Dacă o femeie îl pune pe piept aşa, înseamnă "te iubesc".
"Când te pot vedea?"
"Aşteaptă-mă!"
"Poţi să mă săruţi."
"Cineva se uita la noi."
Sunt terminat.
Cât face?
Nu, nu e de vânzare.
Nu e de vânzare.
O să-i rupă inima mamei mele.
Mama mea.
Aur adevărat.
Dacă o să-i dai lui tot, cine o să-mi mai dea un espresso?
La naiba.
Americani peste tot!
Nu ai ştii niciodată că a fost o criză economică în ţara aia.
Te rog, ceva de băut, înainte de a leşina.
Ei nu cumpără, ei jefuiesc.
Şi vorbesc tare.
Poate fi o întreaga naţiune tare de urechi?
Ceva în dieta, poate?
Dar noi avem prieteni americani, mama.
Nu trebuie să ştie ce spunem noi despre ei.
Dacă fiecare ar şti ce spun ceilalţi despre el...
nu ar mai fi patru prieteni în lume.
Îmi place America.
Spune-mi o societate care a trecut de la barbarism la decadenţă...
fără să deranjeze creând o civilizaţie între timp.
Un tribut pentru eficienţa americană...
- Iată-l pe domnul Windemere. - Trebuie să vină la noi.
Nu te poate vedea, mama.
Cine e cu el?
Seamănă cu soţia lui.
Nu, nu cred că e ea.
Nu pot să văd acum. Se urcă în maşină.
Trebuie să fie soţia lui dacă se urcă în maşină.
Nu era ea.
Atunci trebuie să ştiu cine e.
Cred că ar trebui să ne vedem de treburile noastre.
Treburile mele mă plictisesc.
Le prefer pe ale altora.
Sărmana micuţa Meg, e aşa de dulce.
Şi fata nu are o mamă.
- Vreau să o iau la pieptul meu. - Am acelaşi gând.
Nu cred că domnul Windemere va fi fericit să audă asta.
Fericirea conjugală...
e o sarcină grea care se pune pe doi oameni, Tuppy.
Uneori, o a treia persoană e necesară ca să uşureze povara.
S-ar părea că domnul Windemere e de acord cu tine.
Pot să ghicesc ce faci.
Îmi cumperi un cadou pentru ziua mea?
Am dreptate.
Ce ai luat?
Nimic. Eşti prea bătrână pentru cadouri.
- Un indiciu. Un mic indiciu. - Va trebui să aştepţi şi să vezi.
- Parfum? - Nu, opreşte-te.
O carte de poezii?
O rochie?
O geantă de crocodil, ca cea a contesei...
cu acele mici gheare care atârna sus?
Gata cu ghiceala.
Robert?
Promite-mi că noi nu vom ajunge ca acele cupluri de soţi bătrâni...
care stau pe părţi opuse la cină, fără să aibă nimic de spus.
Tu, să nu ai nimic de spus?
Promit.
Noi ne vom spune întotdeauna adevărul?
Mai puţin de ziua de naştere.
Eşti obraznic. Ce ai citit?
- Ce vrei să spui? - Nu, e drăguţ.
Stinge lumina.
- Dar îmi place să te văd. - Te rog!
Le iau pe toate.
- Bună ziua, doamnă. - Scuzaţi-mă.
Am cumpărat un costum.
Este defect. Pentru Margaret Windemere.
A, doamna Windemere. Un moment, vă rog.
Mulţumesc.
Scuză-mă. Eşti din America, nu?
Eu sunt din New York. Doamna Erlynne.
Rhode Island. Doamna Windemere.
Am nevoie de o părere de aici. Fii sinceră.
Tu ai purta aşa ceva?
Păi, nu prea lasa loc imaginaţiei, nu?
Asta depinde de imaginaţie. Unii bărbaţi au mai multă decât alţii.
Bănuiesc că e cu siguranţă indecent.
Crezi că e vulgar?
Unii oameni ar putea crede.
Soţul tău e cu tine? Aş vrea părerea unui bărbat.
Pot eu să-ţi spun. El e foarte conservator.
O femeie nu-şi cunoaşte propriul bărbat.
O, eu îl ştiu pe Robert. Suntem căsătoriţi de peste un an.
Un an? Practic, o veşnicie.
Poftim, doamnă.
O, mulţumesc.
Mulţumesc mult. Mai treceţi pe la noi!
- La revedere! - Nu iei pălăria?
Culoarea ţi se potriveşte perfect. Nu îţi place?
Nu, nu am unde să o port. Nu e chiar pentru biserică, duminică.
De ce nu?
Poţi să-ţi închipui ce ar spune lumea?
Păi, dacă ne-am lua întotdeauna după părerile celorlalţi...
de ce am mai avea părerile noastre?
Mi-a făcut plăcere, doamna Ewin.
- Erlynne. - Erlynne.
Stătea la o pensiune...
acum stă într-o vilă, la cinci minute de club.
El e acolo.
Nu pot să nu-l văd.
El vine şi pleacă la orice oră din zi.
Desigur, în public, ea e mereu cu alt bărbat.
Nu se îmbraca decât după ultima modă.
Cineva trebuie că-i dă o foarte generoasă indemnizaţie.
Linişte!
Şi o să-şi bage mâna şi în buzunarul lui Tuppy, dacă el nu se trezeşte.
Nu e cu nimic mai bună decât o prostituată obişnuită.
Şi doamna Windemere nu are nici o idee?
Deloc.
- Scuze. - Trebuie să fie pe terasă.
Iartă-mă, nu am vrut să te sperii.
- Ba da, ai vrut. - Da, am vrut. Ce e asta?
Fac un meniu pentru petrecerea de ziua mea.
Cum se spune în italiană la homar?
Aragosta.
Foarte bun. Acum mi-ai făcut foame.
Lasă asta, haide. Toţi iau prânzul la club.
Ok. Să-l iau pe Robert.
Da.
Credeam că ai fost de acord să nu mă suni acasă?
Cum pot să te seduc dacă îl aduci mereu pe soţul tău?
Prea lent. Haide.
Bine.
Da, o să fiu acolo. Într-o oră.
Ok, într-o oră.
E timpul de o pauză. Mergem să luăm prânzul.
Nu pot, îmi pare rău.
- Lucrezi? - Banii nu dorm niciodată.
Ticălosule!
Toate slujbele plătite absorb...
şi degradează mintea.
Tu n-ai avut niciodată o slujbă plătită.
Las cazul meu.
Timpul liber cultivat îl defineşte pe un bărbat.
- Trebuie să trimit nişte telegrame în oraş. - O să te aştept.
O să-mi ocupe toată după amiază. Nu vreau să-ţi pierzi toată ziua..
- Te deranjează, John? - Dacă mă deranjează?
Nu, sigur că nu.
Dacă vrei să o însoţeşti pe femeia aia la operă, te rog să nu stai cu noi.
Gândeşte-te la Alessandra.
Doamna Erlynne are propriile locuri.
Cine le plăteşte?
Unchiul ei tocmai a murit. Ea a intrat în nişte bani.
Şi vizitele domnului Windemere?
Îi administrează nişte investiţii, desigur.
Îţi place aşa de mult bârfa.
Tu nu-i dai adevărului nici o şansă să-şi pună pantalonii.
Nu adevărul e cel care merge fără pantaloni, draga Tuppy.
Eşti amabil să nu fumezi?
Opera mă face să mă simt aşa de romantic.
Orice stupiditate care nu poate fi spusă este cântata.
Ce e aşa romantic?
Şi femeile sunt întotdeauna aşa de grase!
Scuză-mă, e piciorul meu.
Chiar acolo?
Ce ţi-am spus?
Stai, băiete!
Anşoa prejite şi scoici la punga. Delicios.
Ai grijă, e fierbinte.
I-ai spus lui Robert că mergem la club.
Nu prea am simt de orientare.
Nu prea ai simţul decentei.
Niciodată nu folosesc acest cuvât. Nu sunt sigur ce înseamnă.
- La club am fi şi cu alţi oameni. - Ai dreptate.
Suntem aici, sub strălucirea soarelui...
mâncând peste, practic lângă barca...
când am putea fi înghesuiţi între Lord Tubby şi Cecil Scânteietorul...
ascultând despre crampele digestive ale unuia sau altuia...
în timp ce Contessa, la întâmplare, se plânge că...
Alessandra se preocupă mai mult de...
obiceiurile de împerechere ale cintezoilor...
decât ale propriei specii, şi văduva Plymdale...
se uită lung după fiecare pereche care trece.
Toate astea înseamnă timp bine petrecut pentru mine.
Ei bine, da, am înţeles ideea ta.
Nu te pot contrazice. La club, am fi şi cu alte persoane.
Ţi-e teamă că vom fi văzuţi?
Că îi vei face să bârfească?
Ştii ce cred eu că e mai rău decât să se vorbească de noi?
Să nu se vorbească deloc.
Mrs Erlynne vă aşteaptă sus.
În dormitor.
Mulţumesc. Nu stau mult.
"Nu stau mult."
Asta e scump.
- Nimic altceva decât ce e mai bun pentru tine. - Ştiu, eu am plătit pentru asta.
Aha, asta era.
Ar trebui să bem asta aşa devreme?
Păi, undeva prin lume, este foarte târziu.
Nu vreau să crezi că mi-am făcut un obicei din asta.
De asta pari aşa de vinovat?
Nu-mi place să o mint.
Ar trebui să plec. S-a dus doar să ia prânzul.
Ăştia sunt toţi banii pe care îi am acum.
O să-ţi deschid un cont.
Vei putea să scoţi direct.
M-am întâlnit cu Meg.
A fost o întâmplare.
E în regulă, nu are nici o idee cine sunt.
Ai vorbit cu ea?
Da, un minut. E foarte drăguţă.
Cum v-aţi cunoscut? A fost dragoste la prima vedere?
Trebuie să plec.
Sunt curioasă. E normal.
Nu au nici un rost întrebările astea.
- O iubeşti? - Foarte mult.
Aş prefera să-mi tai o mâna decât să o văd pe Meg ranita.
O protejezi pe ea sau reputaţia ta?
Nu mă cunoşti deloc.
A lucrat şi în noaptea nunţii?
E foarte conştiincios şi îl respect pentru asta.
Să presupunem că nu lucrează, să zicem că ar avea o amantă.
Păi, nu l-aş putea respecta pentru asta.
Dacă o soţie e înşelată...
are libertatea de a face la fel.
Nu, asta ar face-o la fel de rea să soţul ei, nu-i aşa?
Căsătoriile moderne se bucura tot mai mult de decepţiile reciproce.
Noi suntem complet sinceri unul cu celălalt.
Ar trebui să-l faci după modelul tău.
Asta vreau. De acum înainte.
Nu-ţi place asta?
O, o păstrez pentru Robert. Adora smochinele.
Atunci, împarte-o cu mine.
Putem să mergem la poştă?
Probabil că el nu a mâncat încă.
Alberto? Fabrizio?
O, cum îl cheamă?
Mario?
Barman!
Whisky.
Şi încă un lucru, doamna Erlynne a ta nu are nici un principiu.
Îmi plac oamenii mai mult decât principiile.
Şi oamenii fără principii, chiar mai mult.
Dar, Lord Augustus, ea te vrea numai pentru banii tăi.
Şi de ce nu ar face-o? E tot ce am mai bun.
Bătrân, gras, nici o urmă de creier...
doar grămezi de bani.
Nu e nevoie să te pui singur la pământ, Tuppy.
Prietenii tăi pot face aste oricând.
Mai jos de port, plimbându-se, cât se poate de frumoasă...
ghici pe cine am văzut cu Lordul Darlington?
Nu l-au văzut azi.
Ai idee unde este soţul meu?
Am crezut că a plecat după dvs., signora.
Robert?
Cum a fost prânzul?
Am fost la poştă. Unde erai?
Păi, probabil că ne-am ocolit reciproc.
Acum îl văd pe unchiul. E cu femeia aia americancă.
Prea mult ruj şi cam puţină îmbrăcăminte.
Se foloseşte de tot ce e mai rău în sărmanul bărbat.
E ceea ce fac femeile cel mai bine.
Am auzit că a plecat din New York fără să plătească hotelul.
Un adevărat scandal.
- Cine? Cineva cunoscut? - Cineva pe care n-ai vrea s-o cunoşti.
Nu. Evit-o.
Este tipa aia cu Lord Augustus.
Ai cunoscut-o pe doamna Erlynne, nu-i aşa?
- Nu. - Dar v-am văzut.
O, era piciorul tău?
Unde găseşti pantofi potriviţi?
Picioarele mele sunt într-o proporţie perfectă cu restul.
O, da, desigur.
Totuşi, ei au un obicei de a se găsi în locuri ciudate.
Oamenii ăia se holbează la noi.
Cine?
Nu-ţi face probleme.
E sora fratelui meu cu prietena ei, Lady Plymdale.
Lord Plymdale a murit anul trecut Ficatul, cred.
- Sărmana femeie. - O, da, foarte trist.
Părul ei şi-a schimbat culoarea de durere.
Erlynne, exact. A primit nişte bani.
- Am făcut o investiţie pentru ea. - O moştenire, bănuiesc?
Femeia din magazin. Ţi-am spus, îţi aminteşti?
Rochia?
Nu, spate şi aproape nimic în faţă. Puteai să vezi totul.
Era indecentă.
Nu prea eşti obişnuită cu moda italiană, asta-i tot.
Nu, sunt sigur că soţia ta e pusă la punct.
Doamna Erlynne este o Jezebel de notorietate
Asta e o declaraţie calomniatoare. Dacă nu poţi să o susţii, eu nu aş repeta-o.
Robert da oricui şansa îndoielii.
Îmi pare rău dar nu-mi place bârfa.
Bârfa e în regulă. A moraliza e de prost gust.
Stă cu ochii pe mine, dacă înţelegi ce spun.
Nu mi-aş face probleme despre ce se spune, toate pisicile sunt în sac.
De ce, ce se spune despre mine?
Că sunt o femeie desfrânata?
Neruşinata, cu un trecut.
O femeie neruşinată. O, Doamne!
Şi tu eşti foarte nerusuinat dacă eşti văzut în compania mea.
Am şi eu un oarecare trecut, ştii...
Căsătorit şi divorţat de două ori.
Fiecare experienţă este o valoare şi orice ai spune...
despre căsătorie, este o experienţă.
Oamenii numesc un lucru, o experienţă...
De obicei, vor să spună că a fost o greşeală.
Sunt perfect de acord.
Noi toţi avem nişte schelete în dulap.
Dacă au de gând să bată toba, pot să şi danseze.
Ai perfectă dreptate.
De câte ori cineva e de acord cu mine, sunt sigur că greşesc.
Îţi place să fii a doilea ales din trei, nu?
Niciodată nu o să înţeleg femeile.
Femeile nu vor să fie înţelese, ele vor să fie iubite.
N-ai dreptate deloc.
Eşti foarte înţelegător.
Fata aia în lila, o cunoşti?
O, da, e soţia lui Robert.
O drăguţă, foarte fermecătoare.
Aş vrea să nu se mai uite atâta la mine.
Dar nu se uita deloc.
Probabil că femeile alea îi spun ceva senzaţional.
- N-ar trebui să-ţi pese. - Mie nu-mi pasă, de regulă..
Uite, e o înghesuiala teribilă aici, abia pot să respir.
Mergem? Te deranjează?
Nimic nu m-ar deranja mai puţin.
Bun.
Nu pot să cred... l-a prins!
Sărmanul Tuppy!
Să chem un taxi?
- Am putea merge pe jos? - De ce nu...
Frumos oraş!
Romanii îl numesc "Ţinutul sirenelor..."
de la Odiseea lui Homer.
Chiar aşa? Nu te dai deştept?
- Am citit asta undeva. - Şi mie îmi place să citesc.
Nimic prea laborios. Nu vreau să modific ingnoranta naturală.
- Asta e cheia fericirii. - Chiar crezi asta?
Absolut. Sănătatea este importanta, dar...
ignoranţa este cheia. Prea multă ştiinţă şi eşti pierdut.
Ei bine, am ajuns.
Nu ai de gând să mă inviţi să bem ceva?
Se spune că sirenele erau jumătate femeie, jumătate monstru.
Ele îi vrăjeau pe marinari cu cântecele lor.
Corăbiile se zdrobeau de stânci şi toţi oamenii se înecau.
O, să intrăm. Poţi să-mi povesteşti mai multe despre asta.
Sărmana Lady Plymdale, cred că chiar îl place pe Tuppy.
- Unde presupui că s-au dus? - Cine?
Tuppy şi doamna Erlynne.
Probabil la apartamentul ei.
Probabil.
Crezi că el o să o invite la petrecerea mea?
O să mă asigur că nu.
- Păi, nu fi prea rău. - Nu, sigur că nu.
Doar că vreau ca nimeni să nu se simtă prost, ştii??
Cineva de genul ăsta face lucrurile să devină penibile.
Poţi să spui că e o petrecere mică. Privată, doar prieteni.
- Nici un investitor. - Bine.
Nu este doar o bârfa. John Darlington ştie totul despre asta.
El zice că prietenul ei este un bărbat însurat.
E dezgustător.
Ştii ceva, oamenilor le place să se audă vorbind.
- De ce o tot aperi? - Nu o apăr.
Ba da, o aperi.
S-o lăsăm baltă.
Doar că... Chiar trebuie să o ajuţi cu investiţia?
Toţi ştiu cum a făcut rost de bani.
Subiect nou.
Închide ochii.
- Robert? - Închide ochii.
E trecut de miezul nopţii. La mulţi ani!
- E frumos. - Îţi place?
Mulţumesc.
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
Oh, Doamne!
- Mulţumesc. - Pentru puţin.
Îţi place?
Mâncarea este stânca...
pe care construim.
Nici o dragoste nu e pură şi simplă precum dragostea mâncării.
Dragostea rareori este pură, Lord Augustus. Şi niciodată simplă.
Nu cred că ai fost îndrăgostită, doamna Erlynne.
Îţi poţi imagina că-mi spui Stella...
dar nu-ţi imagina că-mi cunoşti inima.
Dacă vrei să ştii, sunt mereu îndrăgostită.
Bun. Excelenta atitudine. Şi eşti frumoasă.
Şi deşteaptă. Mai deşteaptă decât mine, cred, dar...
mi-e teamă că asta nu spune prea mult.
Nu, cred că voi face foarte bine să mă căsătoresc cu tine.
Foarte practic.
Am început prea multe legături romantice fără sentiment.
Întotdeauna se termină cu un acord.
Te-aş putea asculta toată noaptea, Lord Augustus.
Tuppy, te rog.
Te vei gândi la oferta mea?
Bărbaţii nu se însoară cu femei ca mine.
Nu mai exista femei ca tine.
Cel puţin, nu printre cele pe care le-am cunoscut, şi am cunoscut destule.
Am fost măritată... nu am fugit de asta.
Oamenii se schimbă. Ai putea să simţi diferit.
Când mă gândesc la asta, mă gândesc la o cameră...
unde nu poţi deschide o fereastră.
Unde nu exista ferestre.
Te trezeşti în fiecare zi şi camera e tot mai mică.
Nu-ţi dai seama, nu de la început. Se întâmpla lent.
În centimetri.
Apoi, într-o dimineaţă, deschizi ochii...
şi camera e aşa de mică...
că nu te mai poţi mişca.
Nu mai poţi respira.
Trebuie să ieşi afară.
Nu te mai poţi gândi la altceva.
Sau la altcineva.
Te-ai măritat cu bărbatul nepotrivit, asta-i tot.
El s-a însurat cu femeia nepotrivită.
E târziu.
E timpul de culcare.
De dormit.
"... Întâmplarea de a visa".
Asta e poetul, ştii. Şi eu sunt un mic cititor.
Ai mai spus-o. Noapte bună, Tuppy.
Nu suport gustul de tutun.
Atunci, asta e.
Mă las. Chiar acum.
Ce mai pot să-ţi spun?
Sunt un om foarte bogat, ştii.
Eşti un om foarte drăguţ.
Du-te la culcare.
Ştii, mă bucur că mă las...
Urât obicei, pe bune.
Noapte bună!
O să fie un îmblânzitor de lei, sau doar un banal clovn?
Lui Robert îi era teamă că o să plouă.
Eu doream doar câţiva oameni la cină, dar el a zis că doar o dată faci 21 de ani.
Ştiu o grămadă de femei care, doar cu acordul lor, împlinesc 35 de ani..
Sunt convinsă că tu poţi împlini 21 de ani tot de atâtea ori.
Cred că e o prostie să minţi în privinţa vârstei.
- Nu ai nici un viciu care să compenseze asta. - Sper că nu.
La mulţi ani!
Invitaţia zicea: nici un cadou.
De asta l-am adus acum.
E prea scump. Ştiu că nu vrei să spui nimic cu asta, dar...
nu ar fi bine.
Aurul arată bine oricum. Doar poartă-l. Nimeni nu trebuie să ştie.
Eu ştiu.
Chiar vreau să spun ceva cu asta.
- Te rog... - Este un cadou de prietenie, Maggie.
Mă vei răni profund dacă îl refuzi.
Uite ce m-ai făcut să fac.
Puţină sinceritate poate fi ceva periculos.
Puţin mai mult poate fi fatal.
Doar ia obiectul ăsta blestemat, înainte să mor şi să-ţi stric terasa.
E foarte frumos. Mulţumesc.
Unde e Robert? Să trimită alta telegrama?
Doamnă, curierul cu flori aşteaptă banii.
Va trebui să-i iau de la domnul Windemere.
Poate să revină mai târziu?
Dar Robert nu are un carnet de cecuri în biroul lui?
- Poţi să semnezi în contul lui? - A, da, sigur.
Spune-i să aştepte. Ne vedem diseară.
Oamenii nu se poartă întotdeauna după cum ne aşteptam.
Chiar invers. Adevărul e că nu vreau să te văd supărată.
Despre ce vorbeşti?
S-ar putea să ai nevoie de un prieten zilele astea.
Când vei dori, eu sunt aici. O să ţii minte asta?
Da, desigur.
Am venit cât am putut de repede.
Suntem toţi îndureraţi din cauza asta.
Dar nu trebuie să o iei ca ceva personal.
Doamna Erlynne este una din acele femei...
care atrag bărbaţii precum o albină de flacără.
- O molie. - Albina de molie.
Trebuie să fie o altă explicaţie.
Nu am nici o idee. Mergem să facem o plimbare?
Când exista căsătorie fără dragoste, exista şi dragoste fără căsătorie.
Dar eu şi Robert ne-am căsătorit din dragoste...
Desigur. Şi eu la fel.
Dar înainte de a se împlini un an...
Benito ridica tot felul de fuste.
A trebuit să o concediez pe cea mai bună servitoare.
Nu, nu, îmi aduc aminte.
I-am pasat-o verişoarei mele.
Soţul ei era aşa de miop, credeam eu.
Dar se pare că s-a luat după miros...
Aşa de nefericit...
Crede-mă, draga mea, ni se întâmpla tuturor.
Dragostea care nu moare e ca o fantomă în casa ta.
Toţi vorbesc despre asta...
dar încearcă să găseşti o persoană care a văzut.
- Pot să-ţi cer o favoare? - Orice.
Despre doamna Erlynne...
O femeie foarte deşteaptă.
M-a dat afară seara trecută.
Ştie ce prost sunt. Ştie la fel de bine ca mine.
Ne vedem aici la ceai, totuşi.
E lucru mare pentru o femeie care mă înţelege complet.
Te deranjează dacă nu o aduci la petrecerea din seara asta?
Asta e favoarea?
Meg simte ca asta ar putea să facă neplăceri.
Deci, e adevărat?
Nu cred asta. Nu pari genul.
Totuşi, aş zice că doamna Erlynne e al naibii de fascinantă. E greu să-i rezişti...
Nu vorbeşti serios, nu?
Te previn, va trebui să te lupţi cu mine pentru ea.
Sunt un bărbat îndrăgostit.
Ce tot spui?
Pe aici, doamna Erlynne.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
- Vino cu mine. - Unde mă duci?
- Dă-mi drumul. - Trebuie să vorbesc cu tine.
Mă întâlnesc cu Lord Augustus.
Trebuie să pleci din Amalfi imediat.
Să plec?! Şi unde să mă duc? Mi-ai plătit chiria pe tot sezonul.
O să plătesc şi în altă parte. Vreau să pleci cu primul avion mâine.
- Nu înţeleg. - Oamenii vorbesc.
Despre noi.
Nu văd ce e de râs.
Îngroapă un secret real şi un altul fals va apărea în loc?
E o ironie, trebuie să admiţi asta.
Nu sunt pregătită de plecare. Mă simt bine aici.
Te implor.
Gândeşte-te la Meg. Dacă ar şti că eşti mama ei...
ar fi distrusă.
Meg, una din magnificii Windemere?
Un scandal de familie nu e sănătos pentru politicienii aspiranţi.
Nu sunt singurul pragmatist de aici.
Pragmatist? Douăzeci de ani, şi nici un cuvânt.
Te întorci când ea se mărita cu un bărbat cu bani.
Numeşti asta pragmatism? Nu mă pot gândi la alte cuvinte.
Încerci să-mi răneşti sentimentele?
Ai aşa ceva? Asta nu se poate cumpăra, vreau să spun.
Cât... ca să te văd în primul avion?
Simt ca de câte ori mă săruta era ceva murdar.
O minciună, în fiecare minut când am fost împreuna.
Cum a putut?
Fiecare bărbat se naşte sincer şi fiecare bărbat moare mincinos.
Acum, orice ai face, nu trebuie să faci o scenă.
Este prea neplăcut. Şi îţi risipeşti energia.
Nu, sigur că nu. Nu aş face asta.
Plânsul este refugiul femeilor simple.
Femeile frumoase se duc la cumpărături.
Să fii în avionul ăsta. O să-ţi trimit banii.
Am auzit exact?
Acea Meg Windemere este fiica ta?
Fiica mea?
Soţia lui Robert?
Cum îndrăzneşti.
Trebuie să aibă douăzeci de ani, cel puţin. Mama ei?
Arăt chiar aşa de bătrâna?
Sigur că nu.
Probabil că eram cam adormit.
Moţăiai. Culcă-te la loc.
Haideţi.
Nici o afacere azi. Putem să vorbim în altă zi.
- Mă bucur să te văd. - Frumoasă petrecere.
Mai multă şampanie.
Bine aţi venit! Distracţie plăcută!
- Bună seara, domnule Dumby. - O, bună seara, doamna Stutfield.
Ultima petrecere a sezonului, presupun.
- E încântător, nu-i aşa? - Absolut încântător.
Bună seara. Iată, ultima petrecere a sezonului.
Aşa cred. A fost un sezon foarte plictisitor, totuşi, nu-i aşa?
Plictisitor. Da, teribil.
- Bună, Cecil. - Bună, Dumby.
Presupun că asta e ultima petrecere a sezonului.
Sigur nu. Probabil să mai fie două, cel puţin.
O, Darlington, am avut cel mai ciudat vis azi.
O parte din el tocmai revine...
Deci, ce bem?
- Unde e sărbătorita? - Se transformă.
Cârnaţii şi femeile...
Dacă vrei să te bucuri de experienţă...
niciodată să nu te uiţi cum se pregătesc.
- Este nouă? - Tocmai scoasă din cutie. Îţi place?
Probabil că-ţi e puţin frig. O să-ţi aduc un şal.
Şi să-mi strici ţinuta? Nu te-a învăţat prietena ta despre moda italiană?
Prietena mea?
Am văzut cecurile. Să nu încerci...
Lady Plymdale, ce bine că aţi venit.
Mai vreţi un pahar de şampanie?
Să bem amândouă.
De ce nu mă întrebi ce mai fac?
Îmi plac oamenii care întreabă.
Asta arată un interes mare pentru sănătatea mea.
Şi nu-ţi închipui ce reconfortant e.
Frumoasă petrecere.
- Ce mai faci, Cecil? - O, deloc bine.
Aş vrea ca Alessandra...
să-l cunoască pe domnul Hopper din Australia.
- Vrei să o prezinţi tu? - Vreţi să mă scuzaţi pentru moment?
Mergi cu domnul Windemere. Mulţumesc.
Este ultima, ştii. O să-mi lipsească.
Dar cel mai bine e să le dai drumul din cuib...
înainte să se întoarcă împotriva ta.
Fetele încep prin a-şi iubi mamele. Dar, când cresc, ele te judecă.
Rareori ne iartă.
O, sărmanul nătărău. Niciodată n-o să se înveţe minte.
Care nătărău? Nu mă face să aleg.
Tuppy, el a adus-o pe doamna Erlynne.
Toate femeile o vor ocărî.
Poate să aibă mai mult succes cu bărbaţii.
Asta datorită bărbaţilor...
această femeie produce neîncredere altor femei.
Femeile nu au încredere în femei, bărbaţii nu au încredere în femei...
Nimeni nu are încredere în femei.
Asta e ceea ce-i leagă pe hinduşi de catolici.
Ştiu că am promis, dar trebuie să-ţi spun cât de frumoasă eşti în seara asta.
Păi, dacă trebuie, trebuie.
Îmi cer scuze, căutam pe altcineva.
Ei bine, m-ai găsit pe mine.
Doamna Erlynne.
Pot să vă spun Stella?
Lord Augustus tocmai îmi aduce şampanie.
Tu şi eu putem negocia nişte favoruri.
Tentant, dar nu.
Aş prefera să nu ne vadă sub lumina lunii. Ar putea înţelege greşit.
Ascultă-mă până la capăt.
Averea lui Windemere este mai mare decât a lui Tuppy.
De ce să schimbi caii acum?
Poţi avea ceea ce vrei şi Meg e liberă.
Liberă?
Ea nu are curaj să-l părăsească.
Dar dacă e clar pentru ea ca el e cu tine...
Nu este.
Ai prins o bârfa inutilă. Ar trebui să găseşti altceva în compensare.
Scuză-mă.
A trebuit s-o invit, Dumby.
Treaba e că e o femeie schimbată. Poţi să vezi asta în ochii ei.
Crezi că s-ar uita la tine dacă ai fi sărac?
Tu crezi că m-aş uita la ea dacă ar fi urâta?
Ce-i drept e drept, rata de schimb şi aşa mai departe.
Ştiu că a avut una şi alta, dar...
dacă un bărbat îşi poate tolera propriul trecut...
De ce nu şi trecutul soţiei lui? Cu orice preţ...
se şterge trecutul. Început curat.
Ea şi cu mine, noi... ne înţelegem unul pe altul.
Şi ştii cum se spune.
Fiecare sfânt are un trecut, fiecare păcătos are un viitor.
Am de gând să o cer în căsătorie dacă mă vrea.
Ştii de ce i se spune altar, Tuppy?
Acolo se fac sacrificiile umane.
Am avut un vis cu doamna Erlynne azi.
Da, păi...
nu ai avut ce face, presupun. Ea...
e o femeie pe cinste.
Dar pe viitor...
te rog să încerci să visezi pe altcineva.
Nu crezi că ai băut destul?
- Frumoasă petrecere. - Mulţumesc că aţi venit.
Meg?
Trebuie să mă schimb.
- Ai văzut-o? - Nu te schimbă.
Eşti frumoasă.
E ridicolă pe o femeie de vârsta ei.
De ce nu mi-ai spus?
Spuneai că eşti prietenul meu.
Bărbaţii şi femeile nu pot fi prieteni.
- Meg? - Nu.
Poţi să rămâi cu el?
Poţi să te culci în pat cu el în noaptea asta?
Mâine seară? În nopţile următoare?
Ţi-ai spus ţie însăţi că nu exista iertare pentru un bărbat care îşi înşală nevasta.
Ce vei alege?
O căsătorie falsă şi degradanta, sau propria personalitate adevărată, fără compromisuri?
Te-am iubit de la început. Asta e adevărul.
În momentul când ai întins mâna spre mine în magazinul de mănuşi, m-am gândit "iat-o!".
Şi apoi, presupunând că aş fi ieşit din magazin fără să mă opresc?
Acelaşi gând.
Nu am mai iubit niciodată până acum.
Opreşte-te.
John?
Scuză-mă, n-am vrut să te sperii.
O caut pe Meg. Dacă o vezi, e important.
Aţi avut vreo discuţie?
O mică neînţelegere.
Încearcă la bar.
Tuppy a renunţat la fumat pentru ea.
Femeile!
Femeile ne inspiră la lucruri mari.
Apoi, cumva, ne şi împiedica să le facem.
O cere de nevastă.
Ar ajunge a treia oară în strană.
Speranţa bate experienţă, Dumby.
E o glumă a lui Dumnezeu făcută rasei umane.
E foarte convins că ea şi-a schimbat petele.
Te preocupa mult chestia asta?
Ţi-am spus că am vorbit serios.
Nu te-a prevenit nimeni în legătură cu mine?
O, ba da. Toţi.
Las-o baltă.
Păi, nu trebuie să mă iubeşti imediat.
Gândeşte-te la bani.
Să zicem că mă mărit cu tine şi într-un an investiţiile tale se duc de râpa.
O să fiu legată de un sărac.
Pe de altă parte...
aş putea să mor subit, la partidă de golf de marţea viitoare...
şi tu ai rămâne cu o situaţie foarte bună.
Viaţa e un joc de noroc, Stella.
Nu ştiu ce să spun.
Oamenii spun prea mult despre asta.
Doamna Windemere and doamna Erlynne...
Arata ca mama şi fiica, nu-i aşa?
Poarta aceeaşi rochie.
Ei bine, asta e.
Vino cu mine.
Am putea să întindem pânzele în noaptea asta
Te rog.
Este ideea ta pentru o glumă?
Trebuie să vorbesc cu tine. Despre Darlington.
Vino după mine.
Este îndrăgostit de Meg.
Ştiu că am vorbit de bani gheaţă, aşa că o să măresc suma. Vreau să pleci chiar acum.
Aş fi mai îngrijorat, dacă aş fi în locul tău
Nu eşti în locul meu.
Problema e că mi-am minţit soţia...
şi nu mă pricep prea bine la asta.
Pot să adaug nişte zvonuri...
şi să-i arăt un mare şi gras zero. Sunt faţa lui Tuppy.
- Caz închis. - O să-i dau propriile mele explicaţii, ieşi afară.
Aş vrea să-i spun la revedere.
I-ai spus la revedere acum 20 de ani Nu mai ai a doua şansă.
Eu plec prima.
- Nu ar trebui să ieşim împreuna. - Tu eşti expertă.
Numără până la 100.
Doamna Windemere?
"Draga Robert, credeam că mariajul nostru e perfect."
"Credeam că vom fi mereu împreuna."
"Dacă o iubeşti pe doamna Erlynne, ar trebui să fii cu ea."
"Mă simt atât de neghioabă."
"Toţi ştiau, în afară de mine."
Meg, lasă-mă să intru, vreau să vorbesc cu tine.
Te rog, deschide uşa.
Nu e nimic între mine şi Stella Erlynne.
Cum poţi să crezi asta?
E bătrâna, pentru Dumnezeu! Îşi vopseşte părul.
Îşi pictează fata ca un indian.
E o femeie rece şi egoistă.
Deloc atractivă, odată ce o cunoşti.
Uite, avea de gând să facă rău cuiva.
Unei persoane care nu i-a făcut nici un rău vreodată.
Ea a venit aici cu un secret care ţi-ar fi sfâşiat inima.
Uite, voiam să-ţi spun. Doar că nu am ştiut cum.
Încercam să te protejez, trebuie să mă crezi.
Mi-a cerut bani şi i-am dat, dar...
nu sunt mândru că am fost şantajat...
N-am ştiut ce altceva să fac.
Ar fi trebuit să-ţi spun de la început.
Nu te mint acum, eu...
te iubesc.
Şi nu e nici o altă femeie în inima mea...
sau în patul meu.
Meg...
te rog, deschide uşa.
Amândoi am băut prea multă şampanie.
Putem să vorbim dimineaţa.
- Splendid. - Mulţumesc că aţi venit.
- Frumoasă petrecere. Noapte bună, Robert. - Ne vedem la club.
- Iată fata! - Ia-l pe Windemere la club.
Ţine-l toată noaptea. Îmbată-l, dacă trebuie.
- Doar să nu-l laşi să vină acasă. - De ce?
Ce? Ce?
Îmi placi, pe bune.
Dar dacă va fi ceva între noi, nu poţi să faci asta.
- Să fac ce? - "Unde? Ce? De ce?"
Nu pot să-mi explic numai mie...
Lasă-i în pace pe alţii.
Bravo! Asta te eliberează de presiune.
În nouă cazuri din zece, bărbaţii nu dau doi bani pe faptul...
că s-ar simţi obligaţi să fie interesaţi.
Aşadar, o să fac exact cum vrei tu...
şi o să mă simt ca şi când am fi deja căsătoriţi.
O, poţi să te duci singură acasă în regulă?
Vai, Tuppy...
tu eşti primul bărbat care mă întreabă asta.
Nu e nevoie să fiu primul, Stella. Doar ultimul.
E un taxi care aşteaptă la capătul docului.
Te-a trimis soţul meu.
Soţul tău crede că eşti în pat şi dormi...
după un litru de Perrier Jouet.
Să mergem.
Mi-a dat bani, atâta tot.
Sunt o prietenă veche de familie.
Cred că sunt proastă?
Să fii măritată cu bărbatul pe care-l iubeşti şi să fugi...
cu un playboy internaţional? Oare cred că eşti proastă?
Nu e treaba ta.
Tu crezi că, pentru că ezitările sunt mai mari şi femeile au drept de vot...
ceva chiar s-a schimbat pentru noi?
Prietenii vor înceta să te mai caute.
El va fi invitat în diverse case iar tu nu.
Te descurci.
Nu te compara.
Îţi trebuie practică şi talent ca să trăieşti fără regrete.
O căsătorie îţi ia inima întreaga.
Cei egoişti nu pot să o scoată, dar tu nu eşti aşa.
Tu poţi reuşi acolo unde noi ceilalţi o dăm în bară.
- De ce te-aş crede? - Nu mă crede pe mine, crede-l pe el.
Ţi-a fost credincios, îţi jur pe viaţa mea.
El ţi-a spus să minţi.
Nici măcar nu ştie că eşti aici.
Nu trebuie să afle niciodată.
Vrei să mint încă o dată?
Totul e terminat între noi. Nu pot.
Ce s-a întâmplat cu tine?
Cine te-a învăţat să fii aşa neiertătoare?
Ai făcut o greşeală, nu o face şi mai gravă!
Închizi ochii la tot ce nu e perfect...
nu vrei decât să cazi într-un gol.
Bine.
Dă-i înainte!
Treci peste dragoste şi culege mândrie şi vinovăţie.
Cât va valora asta într-un an?
În douăzeci?
Darlington, barca ta chiar trebuie să fie aşa de mare?
Ştii ce se spune despre bărbaţii cu bărci mari.
- Ar trebui să mă duc acasă. - O să iei o ţigară, sigur?
Am crezut că o să te laşi de fumat pentru dragostea unei femei bune.
"Femeie bună" nu e exact porecla pe care aş alege-o pentru doamna Erlynne.
Insinuezi că ea e servitoarea diavolului.
Dumby şi cu mine tocmai ne făceam probleme pentru viitorul tău.
Femeile diabolice sunt sâcâitoare, iar cele bune sunt plictisitoare.
E singura diferenţă.
Doamna Erlynne nu e nici una, nici alta.
Tu îţi schimbi obiceiurile, dar mă îndoiesc că ea şi le va schimba..
Am pus pariu cu Dumby pe cinci lire.
Destul cu asta.
Nu vreau să mai aud nici un cuvânt spus împotriva ei.
Ea e tot ce mi-am dorit vreodată de la o femeie.
Dragul meu Tuppy, în lumea asta, sunt doar două tragedii.
Una e să nu obţii ceea ce vrei, cealaltă e să obţii.
Ultima e de departe cea mai rea. Ultima e adevărata tragedie.
Căsătoria.
Are durerile ei - întreab-o pe Edna.
Burlăcia nu are nici o plăcere.
- Ce-ai putea şti tu despre asta? - Pot să învăţ.
Dacă va putea dovedi dragostea mea..
O femeie care are nevoie de dovezi?
Înainte de a-şi părăsi soţul.
John, eşti mizerabil.
Toţi suntem în cloaca..
Dar unii dintre noi privesc la stele.
Ceea ce bărbaţii numesc galanterie...
şi adulterul Domnului...
este cu mult mai comun acolo unde climatul este arzător.
Exact asta i-am cumpărat lui Meg.
Pentru ziua ei de naştere.
Eşti sigur?
Probabil că l-a lăsat săptămâna trecută când aţi venit la prânz.
Îl purta în seara asta.
Un evantai seamănă foarte bine cu altul.
John?
- Nu am nici o idee. - Meg nu e aici, nu?
Nu, sigur că nu.
- Ce e asta? - Nu am auzit nimic.
Este jos.
Calmează-te! Ai avut prea multe...
Nu deveni un idiot.
Prea târziu.
- La naiba! - Mai bine ai pune nişte gheaţă.
Credeam că e al meu.
Probabil că l-am luat pe al doamnei Windemere din greşeală.
Tuppy, jur, nu am nici o idee.
Îi datorezi lui Cecil cinci lire. Îmi pare rău.
Se pare că eu sunt idiotul, Windemere. Nu tu.
Am petrecut noaptea pe barca lui John.
Am avut prea mult de băut.
Pot să te rog să mă ierţi?
Am făcut ceva foarte stupid noaptea trecută.
Nu eşti din liga mea.
Am fost un idiot complet.
Am stricat totul pentru sărmanul Tuppy.
Mai bine acum decât mai târziu, cred.
Tuppy?
Logodna lui cu doamna Erlynne s-a anulat.
Despre ce vorbeşti?
Noaptea trecută, pe iahtul lui John, doamna Erlynne aştepta în dormitorul lui.
Uite, eram beat, am crezut...
Am văzut evantaiul tău, am crezut că...
Nu am gândit...
Era ea.
A zis că l-a luat din greşeală..
- Nu, nu e adevărat. - O, sigur că nu.
Mai bine număra lingurile.
Ai avut dreptate să nu o vrei aici.
M-aş fi aşteptat la mai mult de la John, totuşi. Tuppy e prietenul lui.
Nu mi-a luat ea evantaiul. L-am lăsat eu pe...
Un apel telefonic din America.
E tatăl dvs, domnule Windemere.
Nu acum.
Nu, răspund eu. O să-şi facă griji.
- Te iubesc. - Te iubesc.
Şi o femeie a adus asta.
Aşteaptă jos.
Mulţumesc.
Ce faci aici? Aveam o înţelegere.
Am venit să dau evantaiul înapoi.
Cum se simte soţia ta în dimineaţa asta?
Să nu te apropii de soţia mea.
Doar am întrebat ce mai face.
Dacă eşti aici ca să-i spui cine eşti...
e mai bine să afle de la mine.
E secretul neu, nu al tău.
L-ai păstrat foarte bine.
Douăzeci de ani înseamnă mult timp.
Nu s-ar părea că ai stat într-o tensiune prea mare.
Tu vezi doar o fetiţă...
la vârsta ei, ai dat gândurile la o parte.
Închizi uşa.
Doar la ora trei, şi între timp...
prea târziu să faci ceva, prea devreme pentru cină...
uşile se deschid larg.
Nu cred că simţi ceva pentru ea.
Ţie îţi pasă numai de tine şi de nimeni altcineva.
Robert.
Tatăl tău trebuie să vorbească cu tine, zice că e important.
Doamna Erlynne a venit să dea evantaiul înapoi..
Tocmai pleca.
Nu, nu pleca! Trebuie să vorbesc cu tine.
- O să piardă avionul. - Doar câteva minute.
Tatăl tău aşteaptă la telefon. Zice că e important.
Ar fi o mare greşeală...
să pierzi avionul.
Am venit ca să mă asigur că ai ajuns acasă în siguranţă.
Încă nu poţi să pleci.
Eşti singurul meu martor că nu s-a întâmplat nimic.
Martorul tău?
Am de gând să-i spun adevărul.
Ce ai făcut e greşeala ta.
Sacul tău cu cărămizi. Tu să-l cari.
Nu te confesa şi tine totul departe de cineva care te iubeşte.
Dar toţi cred că tu ai...
Vor crede orice. Nu contează.
Nu e adevărat, contează pentru Tuppy.
Nu pot să fiu răspunzătoare pentru că am stricat asta.
Vrei să strici singurul lucru bun pe care l-am făcut vreodată?
Dar e corect să-i spun adevărul.
Voi doi vă iubiţi! Asta e adevărul vostru.
De ce renunţi la şansa căsătoriei tale pentru a o salva pe a mea?
- Nu are nici un sens. - O să-ţi spun adevărul.
Dar mai întâi, promite-mi că nu ai de gând să faci...
mari confesiuni..
Jură pe ce ai mai sfânt.
Jur pe mama mea.
Pardon?
Ea e îngerul meu păzitor.
Toată viaţa mea, mi-am dorit să fiu ca ea.
Sunt sigură că ea nu te-ar fi ţinut pe tine la acelaşi standard.
I-ar fi aşa de ruşine cu mine acum.
Noi toţi oscilam deasupra abisului, doamna Windemere.
Dacă nu ne uităm niciodată în jos, cum putem şti cine suntem?
Unei mame nu i-ar putea fi niciodată ruşine cu o fiică ei care nu s-a prăbuşit.
Sper că ai dreptate.
Niciodată nu am fost mai sigură de ceva.
Jur.
Ce voiai să-mi spui?
Nimic.
O să pierd avionul.
La revedere, doamna Windemere.
Sper să ne mai întâlnim.
Şi eu.
Doamna Erlynne.
- Nu i-ai spus? - Nu.
De ce?
Are o mamă.
O fotografie într-un medalion.
Este un basm.
O mamă bună şi grijulie care o iubeşte şi o veghează.
N-am de gând să-i iau asta..
Şi nici tu n-ar trebui.
"Doamna Erlynne, O mie de dolari."
Pentru o noapte, am crezut că eşti îndrăgostit de altă femeie.
Pentru o noapte, am crezut că eşti îndrăgostită de alt bărbat.
- A avut dreptate. - Cine?
Doamna Erlynne spunea că nu putem închide ochii...
la tot ce nu e perfect...
căci altfel putem cădea într-un abis uriaş.
Noi aproape am căzut.
Este o femeie deşteaptă.
E o femeie bună.
Mai bună decât credeam.
Ea a insistat.
Cine?
Meg. Ceva care să-ţi amintească de aici.
Şi a explicat totul.
Totul?
O, da, sigur. Până de cauciuc, câinele.
Şoferul brazilian de taxi cu fiica gravidă...
care şi-a pierdut poşeta.
Şi singurul lucru pe care îl pot spune în apărarea mea e...
că nu am nici o apărare.
M-am grăbit să trag concluzii şi am crezut ce era mai rău.
Unde merge rabla asta?
Nu ştiu...
Te măriţi cu mine când ajungem acolo?
Un bărbat capăta nevastă pe care o merita.
Ei bine, am fost un bărbat foarte, foarte rău.
Vezi tu, John, dragostea e un câmp de luptă.
Nu a fost decât o rană.
Bărbaţii avansează, femeile rezistă.
Noi ne retragem, ele ne blochează evadarea..
Nu putem câştiga.
Sexele niciodată nu se vor înţelege unul pe altul.
Asta pentru că e aşa de dureros când se înşală reciproc.
O, bună, Dumby, eşti treaz?
Am câştigat?
Traducerea şi adaptarea: connie/corneliaciocoiu2001@yahoo.com