Fixat!
Pune funia!
Poţi să-mi scoţi aparatul, te rog?
Spune.
- Haide. - Nu-mi fă poză.
Dă-ne un zâmbet. Sunt convins că se ascunde pe undeva o faţă frumoasă.
- Asta-i tot ce poţi să-mi dai? - Mi-e teamă că da.
- Bine, fă-mi şi mie una. - Nu, îţi fac când ajungem.
Dar vreau să prind şi nişte fundale.
Dă-l încoace.
Încearcă să prinzi şi imaginile alea. Să se vadă cât de sus suntem.
E cumva un vultur auriu?
O frumuseţe.
E un vultur auriu. Un şorecar. Nu ştiu.
Nu, e prea mare să fie şorecar.
Gata, ajunge cu păsările. Îndreaptă camera spre bani.
Alison, haide.
- Nu te mai bosumfla. - Ce e?
Era un vultur auriu.
- Alison! Ajută-mă! - Ed!
Iisuse Christoase, Alison!
- Rahat! - Rob, aruncă funia.
- Băieţi! - Alison!
-Ed! - Alison, te rog! Alunecă!
O să cadă!
Nu pot... Nu pot... Nu pot să mă ridic!
- Ajutaţi-mă! - Rob!
Rob!
Ed, respiră!
- Nu va ţine! - Ed! Ed!
Ed, ascultă-mă. Respiră.
E în regulă, nu te mai mişca. Adună-te.
În regulă, în regulă.
Uşor. bine, bine. Respiră.
Doamne, ce s-a întâmplat?
- Alison, eşti în regulă? - Nu întreba. Da, sunt bine.
Bine, amice, eşti în regulă. Poţi să te ridici?
- Slavă Domnului. - Alison, eşti bine?
- Sunt bine. - În regulă.
E în regulă, continuă. Respiră doar.
Mi-am pierdut aparatul.
Mă simt rău şi mâinile nu se opresc din tremurat.
E decalajul de adrenalină, amice. Întotdeauna te loveşte după.
Hei, Ed.
Niciodată să nu mai renunţi la concentrare, cum ai făcut, bine?
Dacă vrei să urci cu mine, trebuie să intri în joc.
Metodic, fiecare pas. Vorbesc serios.
Complacerea este criminală aici.
- Ai scăpat doar cu tăieturi şi vânătăi. - Da.
Adu-mi aminte, de ce facem asta?
Pentru că nu facem surf.
- Bună. - Bună.
- Bună, ce faci, dragă?
- La ce oră aţi ajuns aici? - În urmă cu o oră. Abia am despachetat.
Da, am luat camera dublă cu baie. E în regulă?
E bine. Nu eu dorm cu el, nu-i aşa?
Nici eu.
Eu sunt Ed, apropo.
Ed. Scuză-mă, amice. Ed, Jenny. Jenny, el este Ed.
Bună, Ed.
Nu, după tine.
Eşti bine?
În regulă.
Poţi să-mi aduci tacâmurile, puiule?
Sunt în ulciorul de pe dulap.
Miroase de parcă a murit cineva aici.
Da, e cam închis. Deschid fereastra să intre aer curat.
Asta ar fi spus Fred West.
Pe viitor, îngroapă-ţi rudele afară.
În curte.
Dacă am avea telefon, ai putea suna proprietarul să faci o plângere.
- Nu avem telefon? - Nu.
Minunat.
Şi fereastra... e înţepenită.
Ceva să ne veselim?
Avem rezultatul corect.
Nu-ţi mai face griji.
Cu puţin noroc, e învelită şi adormită deja.
Părinţii tăi sunt uşor influenţabili.
Aleargă în jurul lor. E ca o maimuţică.
Mi-e dor de ea.
Au trecut doar 2 zile, Jen.
La naiba.
# Tu o iei pe şosea
# Eu o iau pe drum Şi voi ajunge în Scoţia
- # Înaintea ta! - Nu, nu, nu!
E îngrozitor. Fetelor, opriţi-vă. Serios acum, e îngrozitor.
- Te rog, cărţile, haide. - Bine, bine.
Dar...
Vreau să ştiu cât valorează chestiile astea.
5 beţe de chibrit!
Ai rămas fără sex.
- Şi capacul? - 2 macaroane cel mult.
Bun, deci 10 beţe de chibrit fac cât un capac?
Da.
Grozav. Mersi, prieteni. E un pic confuz, atâta tot.
Nu prea e.
- Fii amabil. - Ce faci, Jen?
Doamnelor şi domnilor, nu merg.
Ce ai acolo aşa special?
O macaroană şi măresc cu două capace.
- Nu merg. - Nici eu.
Nu joacă la cacialma. Pariez tot.
Apa e caldă. Scaldă-te.
Da, corect. Pariez tot.
Trei popi.
- Fir-ar, am doar trei zecari. - Eşti pe val, băiete!
Veniţi aici, micuţilor şi drăguţilor...
Uitaţi-vă la feţişoara lui.
Am şi o pereche de dame, dacă asta te ajută.
Aşează-te, Alex. Şocul e mai bine absorbit cu genunchii îndoiţi.
Full house. Lasă-l să le ia.
Nu-i cheltui pe toţi într-un singur bar.
Aş putea să mă retrag în Bahamas, ca Roger Moore.
- Vrei să spui Sean Connery. - Merg cu tabăra lui Roger Moore.
Nu e nimic în regulă cu un pic de tabără.
E o impresie îngrozitoare.
- Nu este. - Ba da, este.
Ba nu este!
Alex, ce-i asta? Unde-i regina?
E un mod de plată legal. E o bancnotă scoţiană.
Sunt mai răi decât banii de la Monopoly. Nu pot cumpăra nimic cu ei.
Am doar două cuvinte pentru tine.
- Implică sexul şi expedierea? - Posibil.
Atunci nu le spune.
E rândul nostru să plecăm. Noapte bună, tuturor.
- Du-te naibii! - Lasă-l în pace. Noapte bună!
Încă o repriză?
Iubito, îmi pare rău. Sunt nervos. E bătaie de joc.
- Da, ştiu. dar nu e foarte sexi. - Nu încerc să fiu sexi.
De ce nu? Nu vezi în perspectivă.
- Fă cărţile. - În regulă.
Stai cu mine, anul viitor urcăm pe ăsta.
Pe Eiger? Hai s-o facem. pe partea de nord.
A ucis 70 de oameni.
Dacă aluneci de pe culme, în 30 de secunde atingi pământul.
- Ce înveselitor. - Ai 30 secunde să-ţi revezi viaţa,
să-ţi iei la revedere fiind conştient în timpul căderii.
E timp suficient să-ţi spui rugăciunea.
- Dacă crezi că asta te va salva. - Vei avea nevoie de ceva.
- Bate vântul ca naiba acolo. - Da, ştiu.
Ar trebui să se oprească pe timpul nopţii.
Dar mâine va fi complicat.
De băut?
Umple-l.
- Nu poţi amesteca gin cu whisky. - Se numeşte gisky.
- Oare? - Tocmai l-am inventat.
- Corect. - Gisky?
- Gisky. Vrei şi tu unul? - Nu, mă abţin.
În regulă, prieteni, cred că avem o uşoară schimbare de plan.
vântul bate cu 40km/h, pe vârf, dar sunt şi rafale de 60km/h.
Trebuiau să se oprească aseară, aşa că, vom lua mâine partea de vest,
iar azi abordăm doar creasta de nord.
Nu e decât un grad de dificultate. Puţin mai dificil.
Nu vă faceţi probleme de pietre, papuci, căşti sau orice v-ar trage în jos.
Avem de acoperit o porţiune mare.
Cum stăm cu expunerea pe creastă?
Puţin provocator, dar păstraţi-vă harnaşamentul.
- Eu îl am şi luăm şi funia. - Bun.
V-aţi luat tot echipamentul? Să nu uitaţi nimic.
Singurul lucru care l-am lăsat, e necesar doar unui instalator calificat.
Fermecător.
- Bună dimineaţa. - Ce-ţi face capul?
Două căni de cafea şi trei aspirine, şi aproape ca umană din nou.
Eşti bine?
Bănuiesc că nu vom merge pe partea de vest, nu?
Nu e Yosemite. Vremea de acolo face numai ce vrea ea.
Da.
- Ai luat prânzul, Jen? - Da, e totul în regulă.
- Ce avem? - Sandvişuri.
Apogeul bucătăriei britanice. Nici mirare că ne urăsc francezii.
- Fac sandvişuri destul de bune. - Ce-ai pus în ele?
Aşteaptă şi ai să vezi. Surpriză e jumătate din distracţie.
Atâta timp cât nu e peşte.
Ar trebui să guşti unul. Sunt delicioase.
Macrou afumat şi ou? Mai bine mănânc rahat.
Nu te opreşte nimeni.
Poţi să scoţi macroul şi să mănânci doar pâinea.
Nu, nu pot. A intrat deja în ea.
Îmi aminteşti de fiica mea.
Evident este o doamnă cu gusturi impecabile.
Are 2 ani.
Eşti foarte mofturos la mâncare. E surprinzător la vârsta ta.
Surpriză e jumătate din distracţie, nu?
Bine că am luat ciocolată.
5 minute şi plecăm. Sunteţi de acord?
Sună bine.
E minunat.
Ştiu. Cu peisaje ca astea îmi doresc să fi ştiut să pictez.
Mă duc să mă uşurez.
- Da, bine că ne-ai anunţat. - Mă gândeam că vă interesează.
Amice, poţi să ne ţii la curent tot timpul dacă vrei.
Am reţinut.
Am găsit o groapă. M-am descheiat la pantaloni.
I-am dat drumul. La naiba, cântărea o tonă.
Gura, idiotule.
Băieţi! Am auzit ceva.
Da, ce?
Nu ştiu. Ceva. Veniţi să vedeţi.
Amice, crezi că mă prosteşti?
Vorbesc serios.
Ce este?
- Ce se întâmplă acolo? - Aşteaptă puţin!
Ascultă.
Ai auzit?
Am auzit.
- Şi ce e? - Un animal?
- Nici vorbă. - Atunci ce?
- Mi s-a părut că e... - Ce?
O persoană.
- Băieţi, veniţi aici. - Ce este?
Veniţi aici.
- Ce este? - Ascultaţi.
- Am auzit. - Da, şi eu.
Ce-i asta?
Habar n-am.
- Rahat. - Ce?
E un tub de respirat.
E cineva acolo.
Aşteptaţi aici, băieţi. Aşteptaţi!
Alo?
Iisuse Christoase!
- Dumnezeule. - Ce naiba-i asta?
Vrei să spui cine.
Ce facem?
Ed.
O clipă, băieţi.
Alo?
Dacă ne auzi, spune ceva!
Iisuse.
A fost săpată de curând. Pământul este încă moale.
De ce-ar sta cineva acolo?
V-am spus că am auzit ceva.
O să te ajutăm. Stai liniştită acum.
- Ce faci? - Nu ştim ce-i acolo.
- Părea o voce de copil. - Şi eu cred la fel.
Putem presupune dar nu ştim ce naiba e.
Băieţi, e din lemn.
- Vezi dacă-i găseşti marginile. - E o nebunie. Ce faci?
Treci aici şi ajută-ne. Apleacă-te şi ajută-ne.
Hai odată!
Vom încerca s-o ridicăm, bine? La trei.
Unu, doi, trei.
La naiba.
- Dumnezeule. - Iisuse.
În regulă. Bună.
Nu te teme. Te scoatem de-aici. Bine?
Ed?
Haide.
Nu, nu, nu. Nu-ţi fă griji, nu-ţi facem niciun rău.
Bine, scumpo? Nu-ţi facem rău. Haide.
Pentru Dumnezeu, o sperii! Las-o în pace.
E în regulă, scumpo.
Bine, bine.
E în regulă.
E în regulă. Nu-ţi fac rău.
Totul e bine. Te vom scoate de-aici.
Hai, scumpo.
E în regulă.
Bine, ce fată bună. E în regulă.
- Scumpule, ajută-mă. - Bine.
Bine.
Să te scoatem de-aici. Hai sus, sus.
Îmi daţi puţină apă?
Aşează-te. E în regulă, e în regulă.
Poftim, bea.
Încet. Bea încet. Încet, încet, încet.
Bine, bună fată.
În regulă, totul e bine.
În regulă, în regulă.
Scumpo, poţi să-mi spui...
Poţi să-mi spui cum te cheamă? Numele tău?
Eu sunt Jenny. Jenny.
Pe tine cum te cheamă?
- Anna. - Anna.
Bine, Anna.
Anna, de unde eşti?
Bine, în regulă.
Anna, vorbeşti engleza?
Anna? Engleza? Ştie cineva ce limbă vorbeşte?
Nu ştiu. Poate ruseşte?
- Ar putea fi croată. - De unde ştii?
Am avut o prietenă din Zagreb şi m-a înjurat în croată.
- Eşti sigur că e croată? - Mă înjura destul de mult.
- Înţelegi ce spune? - Nu. Accentul îmi pare cunoscut.
Păi, vorbeşti sau nu croată?
Aş putea să-i spun că sunt beat şi s-o întreb de sex în trei.
- Iisuse. - Pentru Dumnezeu.
- Cretinule. - Scuze.
- De ce-ar face cineva aşa ceva? - Cine a lăsat-o n-a vrut să moară.
Altminteri, n-ar fi fost un tub aici.
Nu vreau să ştiu cine a făcut asta şi de ce.
Vreau doar să plecăm de-aici până nu se întorc.
Ascultaţi-mă. Acum e responsabilitatea noastră.
Trebuie să aduc ajutoare. Trebuie s-o luăm
de pe munţii ăştia cât mai repede.
Suntem aici, la 19 km sud-sud-vest de Alltnacaillich.
Cel mai apropiat sat este Annan Mor, deci...
Da.
Am putea merge spre est de-a lungul crestei Scimitar, până ajungem la râu,
apoi să ne întoarcem în sat. Sunt cam 24-30 km în total.
Am găsit asta în groapă. Probabil a stat câteva zile acolo.
- A avut ceva de mâncare? - Nu mi s-a părut.
Cred că a fost moartă de foame acolo în întuneric.
Hai să n-o omorâm cu sandvişurile cu macrou afumat.
Putem folosi telefonul tău? Să sunăm după ajutoare?
Aici în munţi?
Nu vei avea semnal de aici şi până la autostrada A9.
E la 48 km depărtare.
Ai spus că sunt 24 km până în sat.
Există un traseu mai rapid. Sunt doar 3 km până la Devil's Drop.
- Ce e Devil's Drop? - Singurul drum de-a trece creastă.
E o stâncă abruptă de 150 m înălţime,
dar de acolo, sunt doar 6 km de urcat până la Annan Mor.
Cum coborâm un copil de pe Devil's Drop?
N-o facem. Doi dintre noi coboară şi dau o fugă în sat după ajutor,
anunţă poliţia şi salvamontiştii să vină după restul.
- Pe cine iei cu tine? - Pe Alison.
Scuze, Ed, nu ne certăm. Am nevoie de cel mai bun.
E o suprafaţă masivă, Rob. Nu avem destulă funie.
Am eu vreo 7 metri de funie, dacă te ajută.
Nu, nu, ţine-o cu tine.
Vei avea teren dificil. Vei avea nevoie. Ne descurcăm noi.
- O s-o peticim. Vom fi bine. - Vrei să aşteptăm aici?
Nu. Sub nicio formă nu rămânem aici.
Urmaţi traseul de pe hartă. Le spun să trimită un elicopter.
Atâta vreme cât urmaţi traseul, vă vor găsi uşor.
- Da, ăsta e. Uite-l, îl vezi? - Unde?
E pasul Haston. Acolo putem agăţa funia.
- Vrei să cobori tu prima? - Da.
Rob?
La naiba! Rob, nu mai am funie.
Te descurci?
- Uşor. - rahat. Rahat!
Uşor.
Alison! Cum e?
Al naibii de înfricoşător, Rob.
N-ai suport pentru cinci degete. Să ai grijă, bine?
www. subtitrări-noi. ro
Rob!
Dumnezeule! Dumnezeule! Dumnezeule!
Dumnezeule! Dumnezeule!
Hai s-o ducem în spate. Eu şi Ed facem cu rândul.
- Are logică. - Bine.
- Haide. - Poftim.
Fii blând.
Anna!
- Haide. - Iisuse!
Las-o jos.
Şi acum ce facem? Tu nu poţi s-o duci.
- Pot să încerc. - Ai să cedezi după 100 metri.
Atunci vom merge în ritmul Annei.
- Ăsta-i al naibii de încet. - Ai grijă cum vorbeşti.
- Nu înţelege. - Nu asta contează.
- Pentru Dumnezeu. - Trebuie să continuăm. Haideţi.
Aveţi idee prin ce a trecut?
Am înţeles, bine? Putem pleca acum? Te rog?
- Haide. - Bine.
Hai, scumpo. Trebuie să plecăm.
La naiba!
Doamne!
La naiba. La naiba!
Fir-ar al naibii!
Hei!
Ajutor!
Du-te naibii!
Du-te naibii.
A fost tăiată!
Cred că e la 1,5 km de rău.
Uite-i.
- Îi văd. - Cât de departe sunt?
Vreo 400 metri, poate mai mult.
- Poţi să tragi? - La depărtarea asta?
Nu irosi muniţia. Să mergem la următoarea creastă.
Uite-i.
Scoate plosca şi dă-mi o înghiţitură.
Ce-i rahatul ăsta împuţit?
- Băutură spirtoasă. - Băutură spirtoasă?
De la benzinărie. E aşa ieftină că nici votcă nu poţi să-i spui.
- E poşircă. - Îşi face treaba.
Salutare.
Bună ziua.
Ce faceţi aici, prieteni?
Drumeţii.
E cam departe de civilizaţie.
Asta ar fi ideea.
Staţi la pândă?
Da.
Ştiţi că sezonul de vânătoare s-a închis de 3 luni?
Ce-ţi pasă ţie?
Dacă vânaţi în afara sezonului, va trebui să vă raportăm.
E o armă măricică.
E calibrul 308. Nimereşte aproape orice.
Crezi că cerbii au şansa să lupte?
Cred că orice are şansa să lupte.
Nu mai spune?
Amicul tău se ocupă de idioţeniile cu drepturile animalelor, nu?
Sunteţi departe de orice.
Noi doi nu acceptăm ca doi nenorociţi ca voi să vină...
Te rog. Nu mă omorî. Nu mai vânez.
Dar toată lumea are o şansă de a lupta, nu?
El a spus asta.
Te rog! Te rog, nu mă omorî!
Fă un pas înapoi.
- Dumnezeule, te rog. Te rog, nu! - Hei.
Fă-o!
- Isuse Cristoase! - Mergi în continuare.
Dumnezeule, nu!
Aşa...
- Încă unul. - Te rog! Băga-mi-aş!
- Nu te opri. - Doamne!
Şi asta a fost tot.
Încă eşti cu mine?
Cu orice preţ.
S-ar putea să ne ia puţin mai mult decât credeam.
Da, s-ar putea.
Cum păreau?
Antrenaţi, în control. De parcă ştiau exact ce făceau.
Ăsta-i, de obicei, un semn bun.
Drept înainte.
- Mai zi-mi o dată numele locului. - Annan Mor. La S-V de Inverness.
Încă vreo 130 km.
Hei!
Uite, uite, uite, Alison.
Frânghia a fost tăiată.
Cineva a tăiat frânghia.
- O poţi auzi? - S-a lovit la picioare.
Se poate vedea din picioarele şi mâinile ei. Ceva nu-i în regulă, Jen.
Nu-i nimic, dragă, nu-ţi fie frică.
Nu-ţi fie frică, e în regulă.
Cineva a tăiat frânghia. Rob a fost ucis.
- Nu pot auzi ce zice, tu auzi? - Uită-te la piciorul ei.
Nu înţelegem nimic din ce zici.
Trebuie să trec pe partea voastră, mai în aval.
Alison! Alison, va trebui să strigi mai tare.
Trebuie să găsim o trecere în josul râului.
Vrea să mergem în josul râului. Bine, bine! Unde-i Rob?
Unde-i Rob?
Unde este?
Fir-ar!
Ce-o să facem, Jen?
Ce facem?
Nu!
- Jen! Jenny! - Alex!
- Jenny! Jenny!
Alex, Alex, Alex, nu!
Jenny! Jenny! Jenny!
- Ascultă-mă. Alex! - Jenny, dă-mi mâna.
Alex, s-a dus!
N-o putem salva de aici. Trebuie să coborâm acolo.
Ed, Ed, o văd,.
Ţine-te de pietre, Jen! Ţine-te de pietre!
- Ţine-te de pietre! - Alex, ascultă-mă.
Trebuie să vii cu mine. Ştiu ce fac, hai cu mine.
Alison!
Haide, haide.
Anna!
Nu, a scăpat.
Acolo!
Anna!
Anna! Anna!
Anna!
Haide, Anna.
Haide! Haide!
Bine... Ana.
E în regulă, Anna.
Anna! Anna!
Alex. Alex.
Eşti bine?
Uită-te la mine.
- Trebuie să-i găsim pe ceilalţi, bine? - Bine.
Ed!
Anna?
Ed!
Aici!
Ed.
Anna.
Ed.
Ana, salvă Domnului!
Ce s-a întâmplat?
Am căzut. Cred că-i rupt, nu ştiu.
Se apropie.
- Câţi sunt? - Doi.
Rahat!
- Bine, să mergem. - Nu, el nu poate fugi.
- Pot încerca. - Nu-i de ajuns.
Ascultă. Tu, cu mine şi cu Ed nu însemnăm nimic pentru aceşti oameni.
Ea e singura de valoare. Pe ea o vor.
Ea e!
- Cum rămâne cu ceilalţi? - Mergi după bani!
Ai de gând să-l omori, sau vrei s-o fac eu?
După prin câte am trecut din cauza lui? Nu, vreau să văd cum îşi dă răsuflarea.
O simţi?
E preţul nobilităţii tale.
Doare, nu-i aşa?
Peste 200 metri, viraţi la stânga.
Peste 150 metri, viraţi la stânga.
Peste o...
Bravo.
- Cum vom şti pe unde să mergem? - Poate ar trebui să virezi la stânga.
Oamenii s-au descurcat timp de mii de ani fără ajutorul calculatoarelor.
Nimic nu se compară cu o hartă şi puţină minte.
- Cum merge treaba acolo? - Aproape am terminat.
Trebuie doar să verific frecvenţa.
Dacă servieta asta se mişca, chiar şi 1 cm, vom şti.
E reconfortant.
Dacă nu găsim fata, mă pot şterge cu ei la fund.
Bine.
Bine, Anna. Am nevoie să te laşi pe spate.
Fă un pas.
Nu-i nimic, dragă. Lasă-te pe spate.
Ai încredere în mine, bine? E în regulă, îţi promit, lasă-te pe spate.
Nu, Alison! Alison.
Isuse, Anna! Nu mai e altă cale de coborâre.
Bine...
Uită-te la mine. Uită-te la mine. Te ţin.
Trebuie să ai încredere în mine, scumpo.
Bine?
Lasă-ţi umerii pe spate. Lasă-te pe spate.
Aşa.
Bravo, bravo.
E-n regulă, Anna. Coboară în continuare.
Uşurel, uşurel.
E-n regulă. Te-am prins, te-am prins.
- N-avem timp de odihnă, să mergem. - Lasă-mă o secundă, te rog.
Dacă Alex ar fi scăpat, ar fi sunat la poliţie.
Poate ne caută deja.
Ai auzit împuşcăturile, Alison.
E mort.
Să mergem. Ridică-te.
Ridică-te!
Lasă-mă aici.
Oricum te încetinesc. Lasă-mă aici.
- Nu vrei asta. - Mi-am rupt piciorul.
- Ce mai vrei de la mine? - Nu-i rupt pentru că mergi pe el.
- Dacă n-am făcut ce trebuie? - Ce vrei să zici?
Poate trebuia s-o lăsăm acolo.
- Ce? - Ascultă-mă, te rog.
Te rog ascultă-mă.
De ce era acolo?
De ce în Scoţia? În mod clar pare a fi din Europa de Est.
Nu ştiu, Ed. Nu ştiu, spune-mi tu.
Poate a fost răpită. Uită-te la ea, încă-i în uniformă de şcoală.
Probabil a fost răpită chiar din faţa şcolii.
Răpitorii cer o recompensă de obicei, nu?
În cazul în care dacă e implicată o terţă parte... ca poliţia.
Dacă am dat peste o problemă delicată?
Poate i-am distrus şansele de a fi înapoiată în siguranţă?
Dacă am omorât-o?
Dacă totul e din vina noastră?
- Uită-te la ea. - Sunt doar...
Uită-te naibii la ea!
Ai putea s-o laşi sub pământ? Ai putea?
Nu.
Uite-ţi răspunsul.
Familia ei i-a făcut asta? A fost răpită? Nu ştiu.
Şi nici tu nu ştii. Dar, dacă am făcut ceva greşit,
pot trăi cu acest gând. Acum, ridică-te! Găseşte o cale.
Se vor îndrepta spre Annan Mor.
Iar noi suntem aici, cu mâna goală.
Îţi aduci aminte de copilul ăla japonez de iarna trecută? Ţi-l aminteşti?
Nişte şobolani s-au strecurat prin ţevi şi l-au mâncat de viu.
- Ce-i cu el? - Părinţii lui tot au plătit.
Atunci am scăpat cu minciuna. Poate reuşim şi acum.
Tu fă cum vrei. Eu încerc prin metoda mea.
Probabil te întrebi de ce n-a ajuns fiica ta acasă de la şcoală.
Am săpat o groapă de 1 pe 1,2. Este în ea.
Are apă pentru o săptămână, poate mai puţin. N-are mâncare.
N-ai nicio şansă s-o găseşti.
Locaţia ei este la fel de izolată, precum e inaccesibilă.
Şi eşti supravegheat.
Dacă încerci să contactezi poliţia, o vom lăsa acolo.
Va muri acolo. În întuneric, singură.
Nu-i vei găsi niciodată trupul.
Vrem bani. Şase milioane de euro.
Banii să nu fie secvenţiali, să nu fie marcaţi,
fără transponder sau pachete cu vopsea.
Veţi primi mai multe instrucţiuni privind schimbul.
Rămâneţi lângă telefon.
Cine a înregistrat apelul?
Angajatorul meu înregistrează totul. Inclusiv şi telefonul fostei sale soţii.
Nenorociţii ăştia nu-s prosti, nu-i aşa?
Dacă suni la poliţie şi sunt prinşi, tot ce trebuie să facă este să nege totul.
De vreme ce fata-i sub pământ, nu-i nicio legătură cu ea.
Va muri cam în acelaşi timp în care poliţia îi va elibera din lipsă de dovezi.
Nu-i niciun cadavru, deci nici anchetă criminalistică.
E cea mai bună răpire din care am văzut.
Singura dată când se vor arăta, va fi la schimb.
Ştii unde-i barul?
Nu-i un sat mare, îl găsesc eu.
Când ajungi acolo, ia-ţi o masă la fereastră.
Dacă nu găseşti una, mergi la bar şi aştepţi acolo.
Nimeni nu te va aborda până nu te aşezi.
Nu încerca să ghiceşti cine va fi.
Gândeşte-te doar la masă. Ai înţeles?
Da.
Să nu pari prea încrezător. Să nu pari nici prea agitat.
Găseşte o stare neutră. Lasă-i să ştie că-s doar afaceri.
Dacă au fata vor fi plătiţi.
- Să sperăm c-o vor aduce. - O vor aduce. Trebuie.
O vor ţine ascunsă până primesc banii. Aici intervii tu.
Le vei cere s-o vezi înainte de a le da banii.
Dacă pot scăpa fără să facă schimbul, o vor face.
Este mult mai uşor să lase în urmă un cadavru, decât să facă un schimb întreg.
Nimeni nu face nicio mişcare până nu vedem fata. Dacă mă întorc fără ea...
I-ai întâlnit tatăl?
Am auzit de el, după reputaţie.
- Deci ştii că... - Are o reputaţie destul de proastă.
S-a distrat în Kosovo, nu-i aşa? A curăţat puţin locul de diferitele etnii.
E la fel ca restul sârbilor pe care i-am măcelărit în '99.
Deci, da, ştiu cu cine am de-a face.
Serios?
Când vom începe să tragem va fi rapid şi zgomotos.
Aruncă-te la podea pentru că o să facă precum Christian Bale.
Stai jos până când eu, sau el, te ridicăm de pe jos.
Mie îmi pasă doar de fată. O luăm în siguranţă şi rapid.
Apoi ne facem griji pentru răpitori.
Angajaţii tăi îi vor în viaţă?
- Dacă se poate. - Vom vedea.
Fără puşti. Nu pot risca să răneşti fata.
Are muniţie solidă, nu se împrăştie.
Suntem englezi, Darko. Doar yankeii îşi împuşca oamenii.
Hei!
Hei! Hei!
Bună. Noi...
Vrem să raportăm o răpire şi trei ucideri.
Vă ducem la poliţia din Inverness pe cât putem de repede.
Poliţistul Stewart vă va conduce. Ar trebui să ajungă într-un minut.
Vă vor lua declaraţiile şi vă vor acorda îngrijire medicală.
Sunt în camera alăturată, după bucătărie, nu vă faceţi griji, nu merg niciunde.
- Ai zis bucătărie? - Da.
I-ar prinde bine ceva de mâncare.
- Nu dau de cei de la Inverness. - De ce nu?
E o ţară mare, peste tot e nevoie de poliţie.
Atunci sună la altă secţie.
Am lăsat un mesaj. Sunt sigur că poliţistul de la birou va suna în orice clipă.
Tort de ciocolată, după reţeta soţiei. Cred că-ţi va plăcea.
Tu eşti Darko?
Da.
Ai ceva pentru mine?
- Depinde. - Chiar aşa?
Eu am marfă mult mai valoroasă. Tu ce ai?
Bani?
Mereu vor fi bani în lume, amice. Suficienţi pentru toată lumea.
Dar fetiţa asta... este unică.
Nu mai e alta ca ea.
- Ce vrei să zici? - Că facem aşa cum zic eu.
Ai adus banii?
Da.
Atunci aşa vom face...
Plec acum cu servieta şi verific cu asociaţii mei.
Dacă toate-s bune şi frumoase,
vrei primi un telefon şi-ţi voi spune unde poţi găsi fata.
Nu.
- Atunci am să plec. - Ai să pleci?
Eşti sigur?
Nu vei pleca de aici cu mâna goală fără să asculţi ce am de zis.
- N-aş paria pe asta, amice. - Eu pariez pe 6 milioane de euro ca da.
Asta ai în valiză?
Amândoi ştim că numai proştii umplu valizele cu bani contrafăcuţi.
Proşti care nu vor să-şi mai vadă copiii vreodată. Eu nu-s prost.
Mă bucur să aud asta. La fel mi s-a întâmplat şi mie în urmă cu câţiva ani.
Am răpit un băiat de la familia sa, în Marsilia.
Au fost multe negocieri, ca să spun pe scurt.
A durat atât de mult, că am făcut o greşeală.
M-am ataşat de băiat.
Am devenit apropiaţi.
Tot spunea că vrea să vină să mă viziteze după ce se termină toate astea.
Părinţii lui au decis să-mi dea o geantă plină cu bucăţi de ziar.
Poliţia credea că ne va prinde în timpul schimbului.
Dar nu...
Am dus băiatul în grădină să jucăm fotbal.
Îmi aduc aminte pentru că a dat un gol.
Când s-a aplecat să ridice mingea, l-am împuşcat în ceafă.
Rapid, fără durere.
Măcar atât să fac şi eu.
L-am îngropat undeva în S-V Franţei.
Din câte am auzit, părinţii încă îl caută.
Bravo.
După cum am zis, eu nu-s prost.
Bine.
Pentru că e o poveste adevărată.
Vedeţi? N-aveţi de ce să vă faceţi griji.
- Vrea cineva o cană de ceai? - Ceai?
Da. Nimic nu se compară cu o infuzie care te pune pe picioare.
Nu, nu cred că va merge cu o infuzie de data asta.
Ai spus că o să pui pe cineva să ne ducă în Inverness.
Vrem să plecăm de aici cât se poate de repede.
Am înţeles.
Stai să mă duc la Stewart să văd unde a ajuns.
- Nu trebuie să fii aşa de nepoliticos. - La dracu' cu politeţea. Au murit oameni.
Vreau să plec din satul ăsta, vreau să plec din ţara asta împuţită.
Vom pleca! Calmează-te. Suntem în siguranţă acum.
Cât timp o să dureze? Şi unde-i celălalt ofiţer?
Sigur nu vrea nimeni o cană?
Trebuia să fim într-o maşină de poliţie acum 15 minute.
Nu, mulţumesc. Eşti paranoic.
Măcar l-ai văzut să sune după ajutoare? L-ai auzit?
- Dacă da, de ce nu l-au sunat înapoi? - Au trecut doar 10 minute.
În 10 minute se pot întâmpla multe, Alison.
Ai încredere în cineva pe care tocmai l-ai cunoscut, după prin câte am trecut?
Dacă ne ţine ocupaţi în timp ce aşteaptă ca prietenii lui să ne omoare.
Rahat!
- Ce ne facem? - Ar trebui să plecăm.
- Să mai aşteptăm cinci minute să... - Cat mai vrei să aştepţi?
Chiar dacă nu e implicat şi el, ce folos are?
De ce ne poate proteja el? E un gras cu insignă, înarmat cu un pix.
Eu zic să plecăm acum şi să riscăm mergând prin mulţime.
Bine.
Anna, mergem la o plimbare, dragă.
Ce se întâmplă? Unde mergeţi?
Noi doar...
- Plecăm. - Nu e în siguranţă afară.
- Păi, noi plecăm. - Categoric nu.
Sunteţi responsabilitatea mea. Nu vă scap din ochi.
Nu ne poţi ţine aici. Dacă vrem să plecăm, plecăm.
Vrei să pleci de aici? Bine. Dar nu te pot lăsa să iei fata.
Vorbesc serios. Dacă pleci, pleci fără fată.
Ed!
- Nu te apropia! - Uşor, flăcău, uşor.
Nu face ceva pentru ce vei plăti mai târziu.
Lasă cuţitul jos. Chiar acum.
Ce naiba...
La podea!
Staţi jos, staţi joc. Staţi la podea.
Stewart, răspunde. Terminat.
S-au tras focuri de armă. Sunt atacat. Am nevoie de tine înapoi la secţie.
Treceţi la perete.
- Hei, hei! E vreo intrare prin spate? - Da, ai nevoie de chei.
Unde-s?
Urmaţi-mă.
Jos! La pământ!
Anna, repede.
Ce avem noi aici, este o situaţie bazată pe încredere.
Eu am încredere în tine când spui că ai adus banii.
Şi tu trebuie să ai încredere în mine când zic că-i în siguranţă şi-n apropiere.
Nici măcar nu pot intra într-un chioşc de ziare
şi să cumpăr un pachet de ţigări pe încredere, prietene.
Nu, dacă nu pot face asta,
cum te aştepţi să las un om ca tine,
să plece de aici cu o valiză plină cu bani?
Un om ca mine?
Un răpitor şi un ucigaş de copii, da.
E puţin cam personal.
Eşti bărbat, poţi suporta. E o afacere.
Ca bărbatul din chioşc.
Îi dau banii pentru că văd ce cumpăr.
Vine şi cu o avertizare de sănătate de la guvern.
Îmi dă ce vreau şi plecăm amândoi fericiţi.
Deci, nu.
Asta nu se bazează pe încredere.
Asta se bazează pe ce pot vedea în faţa ochilor.
Şi tu nu primeşti nimic...
... până nu văd fata. Nimic.
Are o armă, fugi!
Grăbeşte-te, grăbeşte-te.
La naiba!
N-au fata. N-au fata.
Au pierdut fata.
E o cacealma.
Unde eşti?
Hei, hei, te iubesc.
Cum mă descurc, amice?
Lasă prostiile. Spune-mi verde-n faţă.
A trecut prin vestă şi te-a distrus. Eşti pe moarte.
Nu mai ai mult de trăit şi eu nu pot face nimic.
E doar ghinion, prietene.
Arma.
Hei! Ce se petrece?
Jos!
Trebuia să ne dai fata!
Unde te-a adus compasiunea ta astăzi?
Curva naibii!
Bună, iar.
Darko, eşti un om de cuvânt.
E bine.
E bine, Anna. E bine.
E bine.
- Ce naiba-i asta? - Ăsta-i tatăl ei, acum vei fi plătit.
Dacă simt că-i o ambuscadă o să-ţi zbor creierii!
- Să fim clari. - Stai în maşină până te chem eu.
- Lasă-mă pe mine să vorbesc. - Să nu vorbeşti până mori.
Angajatorul meu e un om de afaceri.
Din câte am auzit, e un criminal de război.
Bine.
500,000.
Ţi-i aduc într-o oră.
Nu?
A meritat să încerc.
Cred că fata mea ţi s-a părut că fiind o zi de leafă bună.
Divorţul a îmbogăţit-o pe fosta mea soţie.
Foarte puţine nu-şi poate permite.
Dar, în spatele fiecărei femei cu bani, se afla un bărbat cu buzunare adânci.
Trebuia să-ţi faci griji pentru felul în care-i aliniezi.
Rupeţi-l în bucăţi pe rahatul asta.
Darko mi-a zis că ai pierdut un om.
Aşa este.
Să nu plângi prea tare. Acum nu mai trebuie să împarţi plata.
Fata mea este în siguranţă.
- Îţi sunt îndatorat. - Putem repara asta.
Ţi-am pus deja banii în cont.
Poţi păstra maşina. E un cadou de despărţire.
Puneţi-l la pământ. Pregătiţi-mi uneltele.
Înţelegi ce-a zis?
Cred că a zis "mulţumesc".
Eşti bine, scumpo?
Da.