api.OpenSubtitles.org is deprecated, please implement REST API from OpenSubtitles.com
CJ Entertainment prezintă
O producţie Sidus Pictures
** A MOMENT TO REMEMBER **
Mă scuzaţi...
Aveţi un foc ?
Nu, nu asta. Un foc.
Când o amintire s-a dus...
a plecat după suflet, se spune.
Ah, o amintire !
Când o amintire s-a dus, a plecat după suflet.
Întotdeauna aceeaşi poveste, nu ?
Hei, domnu', lăsaţi-mă să vă spun ceva despre amintire.
Când mergeaţi cu mine...
V-am văzut fumând.
Asta este o amintire.
Ştiţi ce aştept aici ?
Nu un foc pentru o ţigară.
Tocmai aşteptam iluminarea.
Să împart un foc de ţigară înseamnă să împart lumină.
Aşadar...
Hei, domnişoară...
Aveţi un foc ?
Când aş putea să o fumez ?
Trenul se apropie.
Vă rugăm rămâneţi în spatele liniei galbene.
70 de cm.
Vă dau un dolar.
Ah, nu încă.
Aşa.
Mai repede.
Haideţi !
Trebuie să fi fost grabită.
Deci, surioară, s-a terminat cu el ?
Ce ţi-am spus ?
Ştiam !
Ai mâncat deja ? Ţi-e foame ?
Tata te va omorî !
Ea e ?
Nu pare proastă sau ceva de genul ăsta.
Priveşte-i ochii.
O privire vicleană...
- Îţi place biroul ? - Da.
Bine ai venit în echipa noastră. Ce-ar fi să începem cu noul etaj ?
Cum se face că o persoană atât de feminină şi sensibilă ca tine
vrea să facă o muncă de bărbat ?
Va trebui să mă înveţi ca să ştiu.
Te voi învăţa eu.
Te potriveşti perfect pentru munca asta.
Sunt Anna Jung.
Bună. Eu sunt Kim Su-Jin.
Am auzit multe vorbindu-se despre tine.
De la Young-Min, soţia fostului tău prieten.
Am fost la universitate cu ea.
Oh, nu mai e soţia lui.
Cum aşa ?
Mai scurt.
Aşa ?
Eşti sigură ?
Nu înţeleg.
Faptul că îţi tai părul nu înseamnă că uiţi trecutul.
Stai !
Până aici.
Nu rămâne cantonată în trecut.
Timpul vindecă totul.
Mă simt atât de bine să ies cu micuţa mea fetiţă !
Nu mă urăşti ?
Am adus multe necazuri familiei.
Ai mers la poliţie de mai multe ori, din cauza mea...
Şi ce-i ?
E un cadou pentru a uita mai repede.
Să trecem peste greşelile tale din tinereţe.
Porneşte de la zero.
Nu va dura mult. Vrei să vii ?
Du-te !
Tot praful ăsta !
Simţind în preajmă dulcea briză a primăverii...
Iată un cântec pentru a vă înviora.
Ne reauzim mâine. E ultimul cântec de astăzi.
La Paloma.
Care-i problema ta ?
Dacă nu terminăm imediat, ce vei face ?
Vorbesc cu pereţii ?
Termină şi nu mă fă să-mi pierd timpul !
- Fiu de... - Care-i problema ?
Domnule !
Plăcile de beton sunt toate acolo.
Dar acest idiot nu ne lasă să ne facem treaba.
Ai idee cât ne costă să le facem retur ?
Bine, gata, dă-i drumul ! Dar să nu vii mai târziu, că nu-i treaba mea !
Să nu vii să mi te plângi mai apoi ! Nenorocitule !
Dar... Cine se crede ?
Stai... Tu eşti inginerul, nu-i aşa ?
Cum te cheamă ?
E pe puţin a 30-a oară când sunt întrebat ! Choi Chul-Soo.
Îmi pare rău, Choi.
Bun, atunci care-i problema ?
Problema ?
Forma nu este suficient de solidă pentru a ţine betonul.
- La naiba ! - A plouat mult săptămâna trecută.
Va fi o problemă cu schelele.
Dacă se vor prăbuşi când vor fi oameni în preajmă ?
Să se prăbuşească ? Eşti nebun, bătrâne !
Ok, Choi. Lasă-mă să arunc o privire.
Nu putem termina înainte de mâine dimineaţă.
Faceţi-o poimâine, e în interesul vostru.
Nu ştii ce vorbeşti.
Ce dulgher neserios !
Îţi spun asta din experienţă.
Fă-o astăzi, şi se va prăbuşi.
Vrei să apari la ştirile de la 5 ?
Ce temperament !
Cine ?
Să mergem să mâncăm.
Credeam că renovarea va fi gata până acum.
Sunt ruinat !
Mă vor concedia.
Am lăsat proiectul în seama unui prieten, dar a şters-o cu banii.
L-am plătit în avans.
Dumnezeule.
Lasă-mă să văd ce pot face.
Trebuie să existe o soluţie.
Chiar ?
Cum ?
Am cunoştinţe.
Tată, eşti sigur ?
Bineînţeles ! Eu sunt darul tău preferat, nu-i aşa ?
Nu, nu eşti un dar. Eşti Crăciunul meu !
Poftim ?
Mă rog, vreau să zic Moş Crăciun !
Bine. Am să trimit pe cineva încolo.
Lasă-l să se înţeleagă cu el.
Ok ?
E... foarte arţăgos.
Nu-l scăpa din vedere.
Ce bine că ai venit !
Vino la mine în birou pentru o cafea.
Unde e locul ?
Pe aici.
Unde e planul etajului ?
Nu există. Băieţii l-au luat.
De ce e desprinsă hârtia ?
Hei ! Atenţie... Dar... aşteaptă !
Lasă-l, te rog. Nu se poate amâna ?
Asta înseamnă muncă aiurea. Tot peretele trebuie dărâmat.
Mergi acasă ?
Da... Nu !
Iau autobuzul... Nu, taxiul... Voi lua un taxi.
E-n regulă ?
Da.
Vinzi din astea în metrou ?
Sunt toate ? Mereu îmi pierd stilourile.
Cât costă să repari uşa ?
Intră pe acolo.
Aşteaptă ! Aşteaptă !
Ţine.
Ok.
E confortabil ?
La ce foloseşte această bâtă de basseball ?
Loveşti oameni cu ea ?
De ce ai vrea să baţi oamenii ?
Îmi pare rău.
De ce ?
Pentru că ţi-am luat Coca ta.
Eu, ştii... Eu sunt... foarte...
cu capul în nori !
Cum îţi aminteşti de mine ?
E asta cumva o întâlnire ?
Hei, te întâlneşti cu cineva astăzi, nu ?
Doar nu îndrăzneşti să agheţi un tip ca lumea singură ?
Un tip ca lumea ?
Voi, fetelor, numai vorbiţi...
Cauţi pe cineva ?
Ei bine... unde e...
Mustăciosul ?
Munceşte. Nu va putea veni.
Acolo se lucrează.
Mulţumesc mult, Su-jin.
Tatăl tău joacă golf, nu-i aşa ?
Îi voi da un telefon mai târziu.
- Ce faci ? - Oh ! Doamne !
Cine-i acolo ? Nu văd umbra unei pisici .
Trebuie să merg la baie !
- Trebuie să meargă la baie ! - Linişte !
Aveţi încredere în mine, ok ? Să mergem.
D-l Park e un nimeni.
Niciodată nu plăteşte la timp.
Ar trebui să o agiţi puţin.
Va plăti la timp luna asta.
Nu-mi pasă de modă.
Ce fac ?
Oh, acolo vom merge ?
Nu faci economie ?
Nu mai cheltuiţi, începeţi să economisiţi.
E timpul ca Ghi-Bong să se căsătorească.
Îi cunoşti ?
Cum merg lucrurile ?
Poftim ?
Vânzarea... de stilouri.
Tocmai treceam pe aici.
Aveam o întâlnire... Pe urmă te-am văzut...
Domnişoarelor, luaţi loc !
Avem nevoie de mai multe pahare şi beţigaşe la masa asta !
Luaţi scaunele !
Nu i-ai văzut destul faţa în seara asta ?
Kim Su-jin !
Daţi-mi un avion !
De ce nu mergi cu el ?
Face toţi banii...
Dacă bei asta, vom rămâne împreună.
Şi dacă nu ?
Vom fi străini unul pentru altul până vom muri.
Eu ? N-am mai făcut-o înainte.
Depărtează-ţi picioarele.
Rămâi aplecată.
Balansează-te aşa.
Doam...
Ridică bâta !
Doamne !
E prea grea.
Vine mingea !
Fii cu ochii pe minge.
A plecat deja !
Cu ce te-ai dat ?
Poftim ? Nu ştiu.
Mirosul ăsta îmi trezeşte amintiri.
Îmi aminteşte de vremurile mele bune.
Să fi fost tatăl meu ? Unchiul meu ?
Acest miros îmi dă senzaţia...
afundării într-o lume a viselor.
- Hei ! - Ceva de genul ăsta...
L-am cumpărat de la bărbier.
Ce-i asta ?
Ce ?
Asta ?
Nimic !
Înveţi ? Ai un examen sau ceva ?
Hei !
Deschide-o numai şi zbori afară.
Cine e ? Bunicul tău ?
Un maestru "Templum Lignarius"...
Ce e aia ?
Un om ce construieşte temple. A fost profesorul meu.
Ai un album ? Cu fotografii din copilăria ta ?
De ce eşti atât de curioasă ?
Vreau doar să văd poze de când erai mic.
Nu le am.
Mereu am fost adult.
Cunoşti trucul ăsta ?
Gândeşte-te şi alege !
Până şi un câine poate câştiga.
Mama câştigă bani pentru pâine. Tata, bani pentru ţigări.
Dublează miza.
Nu lăsa norocul să-ţi scape...
E chiar în mâinile tale.
Trage un as !
Reîncepem. Gândeşte-te şi alege.
Până şi un câine poate câştiga.
Mama câştigă bani pentru pâine. Tata, pentru ţigări.
Dublează miza.
Nu lăsa norocul să-ţi scape...
E chiar în mâinile tale.
Iarăşi pluteşti ?
Ţi s-a întâmplat ceva frumos ?
Distanţa e bună.
E mult mai scumpă decât o ţesătură de import.
Dar nu ştiu ce va zice Anna Jung.
Mereu găseşte defecte.
E pur şi simplu dezagreabilă.
Nu-ţi fă griji.
Cine este ocupat nu are timp să-şi facă griji.
Cine a spus asta ? Asta a fost...
replica lui Young-min.
Ce mai face ?
Nu l-am văzut de-o vreme.
E bine.
I se poate întâmpla oricui.
"Nu am făcut decât dragoste"...
ar spune nişte oameni iresponsabili.
Nimic nu poate sta în calea iubirii mele ?
Iubire, pe naiba.
Hei, ce-a păţit broasca ce-a fost lovită de piatră ?
Ce broască ?
Ai spus că avea un pui ?
Hei, doar a ucide şi a fura sunt considerate crime ?
Pentru acel pui asta este de asemenea o crimă.
Cine se va ocupa de vina pe care o are ?
Şi eu sunt o broască !
Mă rog, la naiba.
Să mergem să mâncăm.
Ai dreptate.
Şi eu ştiam asta.
E numai vina mea.
Şi eu am inima sfărâmată.
Îmi pare rău pentru toată lumea.
- Dar... - Lasă.
Bine ?
Oac, oac.
Oac.
De ce nu-ţi cumperi unul ? Îl vei plăti.
E haios.
Şi ar fi bun pentru a întări prietenia noastră.
Dintre toţi tipii ca lumea, de ce un dulgher ?
Îţi place ?
Nu mă aştepta.
Un artist veritabil se teme de o pânză albă.
Noroc, băieţi.
Ce faci aici ?
Ţi-am spus să nu mă aştepţi.
Te întâlneşti cu cineva ?
Nu !
E Yoon-Ah, nu ?
Nu, nu. Nu mi-a spus nimic.
E cumva un... muncitor ?
Haide, de ce aş ieşi cu un...
Cu ce se ocupă ?
E arhitect.
Chiar ?
Mi-ar plăcea să-l întâlnesc.
Nici vorbă de asta.
Nici vorbă ?
Nu, doar că...
Nici vorbă ?
Doar că... Tată !
Invită-l acasă.
Mă ocup eu de restul.
Bine ?
Păi nu.
De ce nu ?
Nu !
De ce ?
De ce nu ?
Uite...
Ce are de-a face asta cu părinţii tăi ?
Trebuie să-i întâlneşti,
dacă vrei să ne căsătorim.
De ce nu ? Nu mă iubeşti ?
Mă iubeşti, nu ?
Asta poate să treacă.
Ţi-e atât de greu să-mi spui "te iubesc" ?
M-am săturat de asta !
Trezeşte-te !
Tu eşti o prinţesă, eu nu sunt decât un cerşetor.
Poţi să trăieşti fără mine ?
Dacă trăim împreună... putem să şi murim împreună ?
Vii şi pleci singur. Asta e viaţa.
Plângăcioas-o !
Ţi-ai pierdut părinţii sau ţara ?
Uite...
De ce mă placi atât de mult ?
Îţi aminteşti de magazinul ăla ?
Nu.
Dispari !
Mi-e atât de frică !
Cum poţi face o femeie atât de nefericită ?
Ce e rău în a vrea să te căsătoreşti cu un bărbat,
a-l iubi şi a fonda o familie ?
E excelent.
De ce nu-l foloseşti pentru a te inspira ?
Nu pot să mă implic.
Nu, acum nu o pot face.
De ce ?
Mă sperii.
De ce ?
Eşti prea încrezătoare.
Ai vreo idee despre cât de dură poate fi viaţa ?
Spui că vrei să ne căsătorim.
Am putea fi, oare, cu adevărat fericiţi ?
Tată !
De ce eşti surprinsă ?
Doar tu ne-ai invitat.
Tu...
Vă cunoaşteţi ?
Dragule, spune ceva.
Unde pleci ?
La toaletă.
Îmi pare rău.
Urmaţi-mă pentru a ajunge la toaletă.
Cu ce se ocupă părinţii tăi ?
Nu v-a spus nimic ?
Ai o casă ?
Dacă nu vă supăraţi, eu plec.
Eşti concediat.
Termină să mănânci, mai întâi.
Mă rog, vreau să zic... Aşteaptă până Su-Jin vine înapoi.
Stai jos !
Mă scuzaţi.
Îmi pare rău de asta.
Eu nu...
Su-jin !
Su-Jin, trezeşte-te !
Su-jin !
A leşinat probabil din cauza stresului.
E şi un pic anemică.
Va fi din nou în formă după o odihnă bună.
LICENŢĂ ÎN ARHITECTURĂ
Arde !
Ce e cu mine ?
Ai terminat cu baia ?
Daaa.
Eşti sigură ?
Da.
Bine.
Ţi-ai spălat sânii ?
Nu ştiu.
Subsuorile ?
Aşa cred, da.
Picioarele ?
Gata cu întrebările ! Nu te mai uita !
Nu e deloc bun.
Trebuie refăcut în întregime.
Care e problema ?
Ştii, am pierdut mult timp să-l facem !
Uită-te de aici.
Refaceţi-l.
Nici măcar nu e drept.
Iarăşi ?
Haide ! E suficient de bun !
Nimeni nu va observa !
Uită-te bine. Imaginea reflectată se taie, vezi ?
E unghiul, omule.
Şi distanţa.
Nu e bine.
Trebuie refăcut, bine ?
Ok.
- De partea cui eşti ? - Nu, nu-l vei reface.
Iarăşi tu...
Uite cine vorbeşte, amărâtule !
E bine aşa !
Cine te crezi ? Un nenorocit de artist ?
Hei, Choi !
Salută-l pe d-l Hwang.
L-ai mai întâlnit.
Îţi stă bine.
Felicitări pentru tot.
I-am cerut tatălui tău vitreg să ne întâlnim.
Ce lucru bun se va face aici ?
Cum ?
Ce ar trebui să contruiesc aici ?
Decât să se contruiasca ceva...
mai bine ar rămâne cum este.
Să rămână cum este...
Dar, dacă insist...
Dacă doriţi, o casă.
Ar trebui să lăsaţi copacii ăia.
Cei care au crescut în mod natural sunt diferiţi de cei plantaţi.
O casă care...
să fie în armonie.
Hmm...
Atât în interior cât şi-n exterior.
Vezi pinul, acolo ?
Măreţ, nu-i aşa ?
Există un motiv pentru asta.
Altfel ar fi fost sub o stâncă, astăzi.
Sau un copac mare l-ar fi umbrit.
Pe scurt, nu acolo i-ar fi fost locul.
Precum un pin pe o faleză.
Hei, s-a uscat deja.
Nu-l atinge.
Să vorbim despre temă.
Despre temă ?
De unde îţi vine inspiraţia ?
De unde îmi vine ?
Ei bine... vreau să zic...
Ce te inspiră ?
Soţia mi-a fost inspiraţia.
Am avut şansa de a o vedea fericită, cu familia sa.
Şi a fost ceva special pentru mine.
Deci...
Plimbându-mă pe colină...
Observând în preajmă spaţiile goale...
Mi-am creat în interior o poveste despre astea.
Şi mai întâi mi-au venit din interior.
Ăsta este ciocanul bunicului lui Su-jin.
Chul-soo.
Ştii de Iisus, nu ?
Ştiai că a fost dulgher ?
Să fii dulgher e o vocaţie sfinţită.
Chul-soo.
Ştii cum un dulgher adevărat se deosebeşte de unul fals ?
Du-te să vezi asta într-un magazin.
Acolo e plin de falşi dulgheri.
Toţi se plâng din cauza lemnului.
Adevăratul dulgher...
se uită la textură.
Care e textura ?
E o posibilitate.
Textura îţi oferă totul.
Un adevărat dulgher poate vedea asta.
La fel e cu oamenii.
Te îndoiai.
Încă te mai îndoieşti.
Dar am văzut textura.
Înţelegi ce vreau să spun ?
Îţi place ?
Decât să mă intereseze frumuseţea zidurilor...
M-am gândit...
la modul în care oamenii s-ar mişca la mansardă.
Continuă.
Ceea ce vreau să spun e că...
Caracteristicile geografice obligă
haznaua să se lungească.
Ah...
Asta...
e legatura temporară între coloană şi coloana uşii.
Inţentionăm să facem manual toate decoraţiile, ca aceasta.
Dacă eu, dulgherul şef şi dvs, dulgheri experimentaţi,
am lucra la acest proiect,
sunt sigur că vom termina la data pe care o doriţi.
Bineînţeles...
trebuie să luaţi în considerare un nou buget.
Manopera va costa puţin mai mult.
Ai semnat contractul ?
Se aşteaptă, Su-Jin.
Pe mai târziu !
Aşa ? Ca Michael Jordan ?
Nu, nu.
E prea comun.
Mă gândesc...
Ei bine... stai aşa.
Într-un restaurant, când un servitor se împiedică şi cade,
se ridică imediat
ca şi cum ar putea controla orice situaţie.
Astfel... Înţelegi ce vreau să spun ?
Încă nu e gata ?
Voi întârzia la lucru.
Muncitorii adoră zilele când plouă.
De ce zâmbeşti atât ?
Nu e decât o ceaşcă de ceai.
Kim Su-jin !
Zâmbetul îţi este până la urechi.
Eşti fericită că te măriţi ?
Ploaia nu te face melancolică ?
Lasă-ţi geanta, nimeni nu ţi-o va fura.
Nu, lasă-mi-o.
Lasă-mă să te întreb ceva.
Te-ai rătăcit vreodată pe străzi cunoscute ?
Nu-s ca tine.
Mereu uiţi totul.
Oricum, eu nu uit niciodată cum să lucrez.
Tu cum poţi face asta ? Doar dacă nu devii senilă.
Recent, am avut probleme...
în a-mi găsi drumul spre casă.
E atât de ciudat.
Ar trebui să obosiţi în fiecare seară !
Pare diferit.
Ce pare ?
Bucătăria.
Ce-i cu ea ?
S-a schimbat.
Ah, da ?
Nu ?
Nu mai există flacăra.
Îţi place ?
Nu.
Te iubesc !
Intraţi.
Capul meu !
Ce faci ?
Stai jos.
Recent ai avut o indispoziţie ?
Din cauza unui stres prea mare...
sau a unor emoţii puternice ?
O dată, din cauza anemiei.
În ce priveşte stresul...
Chiar e necesar să înregistraţi ?
Nu-i da atenţie. Va fi de folos mai târziu.
Doar răspunde întrebărilor mele.
Odată, am iubit un bărbat însurat.
Dar nu a mai apărut în gară.
Mi-a frânt inima. Îmi doream doar să mor.
Câteva zile mai târziu,
am fost atacată de nevasta acestuia.
M-a tras de păr.
În ce priveşte latura emoţională...
fiecare reacţionează diferit.
Stresul în exces e cauza simptomelor tale.
Revino săptămâna viitoare. Vom face o tomografie şi o scanare.
Hei, ia asta.
Frumos birou !
Tu l-ai făcut, d-le inginer.
Nu mai e inginer !
Eu sunt acum !
Unde mi-e biroul ? În spate ?
Nu e nostim, să ieşim de aici.
Nu e gata încă.
Vezi asta ? Toată lumea se schimbă.
Nu te poţi încrede în nimeni.
Haide, şi el s-a schimbat. N-am nevoie de el.
Haide !
Chul-Soo, fă-mi cărţi de vizită, ok ?
- N-ai nevoie de ele ! - Trec mâine să le iau !
Să mergem !
Treci înapoi aici.
- Dă-mi cartea ta de vizită. - Îţi voi face una.
Wow, e atât de drăguţă.
Fetele astea tinere sunt experte în machiaj.
Dar nu se pricep la gătit.
Exact ca mine.
Ai devenit mai sofisticată.
Nu-ţi făceai griji pentru mine.
Acum, vrei să te împrumut cu bani.
Şi momentul e potrivit !
Mereu reapari exact când sunt în ascensiune.
Îţi datorez ceva ?
Nici nu-ţi poţi da seama cât m-am rugat ca să reuşeşti.
Nu fi zgârcit pentru câteva bancnote.
Nu e mare lucru.
Ai spus "nu e mare lucru" ?
Pari să o duci tot mai bine.
Oh, baiatul meu.
Nevasta ta are grijă de tine, nu ?
Atunci, ce ai ?
O faci pentru mine ?
Tu îi ai pe bărbaţii tăi.
Cere-le la ai tăi gigolo.
Ce ? Ai mei gigolo ?
Hei, ai grijă ce spui mamei tale.
Acum eşti mai rău ca înainte.
Crezi că am folosit aceşti bani doar pentru mine ?
Nu-i aşa ?
Ştii că nu trebuia să te împrumuţi de la cămătari.
Vei merge la închisoare.
La închisoare ?
Cum poţi să zici asta ?
Bine, am înţeles.
Plec.
Vei face parte din beneficiarii asigurării mele.
Va fi pentru tine şi pentru drăguţa ta nevastă, idiotule !
Ne întâlnim o dată la 3 ani şi asta e tot ce ai de spus ?
Îmi poţi împrumuta jumătate din sumă ?
Am eu grijă de restul.
7% dobândă, e perfect, ştii.
Bine, am înţeles.
N-am să mai vin să te văd niciodată.
Idiotule.
Dacă vei auzi vorbindu-se de un cadavru înecat într-un râu...
vei ştii că eu sunt.
Gunoiule.
Nu mă aştept să te ocupi de funeraliile mele.
Nenorocitule... Eşti un fiu atât de rău !
Încotro e sudul ?
Într-acolo.
Deci, uşa de la intrare va fi aici.
Toate electronicele le vom pune acolo.
Iar aici, baia.
- Foarte mare, atât ! - Şi camera noastră ?
Camera noastră ?
Unde o doreşti ?
Acolo ?
Aici !
Atunci, aici va fi !
Ne vom trezi cu răsăritul soarelui în faţă,
vom lua micul nostru dejun aici, ne vom uita la tv aici.
Stai puţin.
De 3 ani am pus ochii pe locul ăsta.
Nimic altceva decât amintiri oribile...
Mă bătea fără motiv şi mă trata ca sclavul ei.
Neoferindu-mi decât de mâncare şi un pat de dormit.
Toate din cauza unui bătrân ţicnit !
Când aveam 9 ani, el mi-a pus pentru prima dată în mână un ciocan.
Era atât de greu !
Fără el, n-aş fi ajuns niciodată un dulgher.
Îl uram.
Încă mai construieşti templul ăsta ? Au trecut deja 10 ani.
Ce vrei ?
Soţia mea vrea să te vadă.
De ce să vină să mă vadă după căsătorie ?
Te ştergi pe fund înainte să mergi la baie ?
Idiotul !
L-ai sculptat prea adânc !
Ce ai făcut ?
Unghiul e foarte important !
Mă duc să aduc apă de izvor.
Gata.
Ai mâini drăguţe.
Ai întâlnit-o pe mama lui ?
Cum ?
Soacra ta.
Nu.
Nu ţi-a prezentat-o ?
Nu.
Prostul ăsta e încă supărat pe ea ?
E timpul să o ierte. S-a întâmplat demult.
ACT DE SECHESTRU
Nu am mamă.
E încă mama ta.
Nu mai am.
E mama ta.
Ştii câte a trebuit să îndur pentru a câştiga banii ăia ?
De ce i-aş da cuiva pe care-l cunosc atât de puţin ?
Nici vorbă ! Nu insista.
Dar ea e familia ta.
Familia mea ?
Familia mea e aici, iar ăsta e căminul meu.
Tu eşti familia mea !
Bine ?
Cu banii ăştia o să construiesc casa noastră.
Dacă ne vom muta în noua casă,
crezi că acolo vom fi fericiţi ?
La naiba !
Las-o baltă.
Ce ţi-e atât de greu să o ierţi ?
- Iertarea e... - Termină !
Ce sunt părinţii ?
Cei care îţi dau viaţă ?
Şi cu asta treaba lor s-a terminat ?
Ce ştii despre ea ?
Cine te crezi să o ajuţi ?
Taci.
Nu mai plânge.
Ştii de ce nu plâng niciodată ? Am plâns prea mult în acea noapte.
Când m-a abandonat la acest bătrân,
am plâns toată noaptea !
Nu voi mai plânge niciodată pentru ea,
şi nu-i voi da nici un sfanţ.
Să ierţi...
nu e atât de greu.
Trebuie doar...
să-ţi eliberezi un loc în inima ta.
Asta îmi spunea bunicul meu.
Un adevărat dulgher
e acela ce poate să-şi construiască casa în inima sa.
Dar în casa pe care ai construit-o, fie ea şi în inima ta,
mama ta nu a moştenit decât încăperea rezervată urii.
Şi unde eşti tu ? Şovăi înafara casei.
Înţeleg.
Înţeleg că e greu să ierţi.
Dar...
Tatăl meu şi-a amintit de această lecţie de înţelepciune...
Şi m-a iertat când am fugit cu un bărbat însurat.
Mi-a dat voie să mă mărit cu tine foarte uşor.
Şi ştii de ce ?
Iertarea nu permite urii să ocupe decât o mică încăpere în suflet.
Uită de asta.
Cine ţi-a cerut ajutorul ?
Ai venit să vezi dacă am murit ?
Nu te deosebeşti de tatăl tău.
Tâmpitule !
Nu eşti decât un nenorocit fără milă !
N-am fost eu însămi când te-am născut ! Nu aveam decât 17 ani.
Ar fi trebuit să avortez !
La ce mi-a stat capul ?
Să vedem ce poţi face fără o mamă !
Ieşi dracului de-aici.
N-am nevoie de tine.
Pleacă !
Pleacă ! Du-te !
56.000 de dolari.
La naiba, alt rahat...
Cât face în total ?
Dobânda...
În total...
fac mai mult de 90.000 de dolari.
O grămadă de bani.
Nu crezi ?
Acum suntem faliţi.
Bine.
Voi plăti eu.
Nu ţi-am spus că o voi face ?
Nota, vă rog !
Faceţi jocurile.
Până şi un câine poate câştiga.
Chul-soo câştigă bani de ţigări. Su-Jin câştigă bani pentru pâine.
Nu lăsa norocul să-ţi scape printre degete...
Ghiceşte un as ! Un as !
Ce zi e astăzi ?
Ştii ?
Niciodată nu ţin minte data.
Ţi-am spus să revii într-o saptămână, nu în două.
Ai fraţi sau surori ?
O soră.
Bine.
Ce vârstă are ?
20 de ani.
Nu... poate 19 ?
Nu mă descurc cu numerele.
Spune-mi data naşterii sale.
Ce culoare are omuleţul de la semafor ce indică că se poate traversa ?
Ce fel de întrebări sunt astea ?
Doar răspunde la întrebare.
Care era întrebarea ?
Cum se numeşte sora mamei tale ?
Cât fac 18 plus 19 ?
Dacă las un balon în timp ce vântul suflă înspre vest,
în ce direcţie o va lua ?
Nu ştiu dacă este o veste bună sau rea.
Tocmai am descoperit asta.
Cum ?
Îţi spun adevărul.
Pe bune ?
Nu te cred.
Închide uşa, te rog.
Stai jos.
Am să stau în picioare.
Am revenit.
Au închis filiala din Paris.
Am auzit.
Va trebui să muncim împreună.
Situaţia s-a schimbat.
Acum, eu sunt singur şi tu eşti măritată.
Destinul se joacă cu noi ?
Uite... În acea zi, n-am reuşit să vin pentru că...
Nu-mi mai amintesc nimic.
Pe curând.
Acum, suntem în aceeaşi barcă.
E doar începutul.
Să facem totul ca asta să meargă.
Un muncitor ocupat nu are timp să fie trist, nu ?
Ăsta e spiritul de echipă !
- Bună mişcare, băieţi. - Bravo.
Să nu-l pierzi.
E important ?
Unde ai fost ?
L-ai dat cu lipici ?
Nu.
Ce-a spus doctorul ?
Mi-a spus să revin săptămâna viitoare.
Încă o dată ?
Cât va mai lua asta ?
Spuneţi-mi ceva, doctore.
Analizând rezultatele razelor şi analizelor...
Şi a tuturor analizelor făcute...
am ajuns la concluzia că proteine anormale
au perforat venele creierului,
afectând neuronii.
Nu înţeleg un cuvânt din ce spuneţi.
Spuneţi-mi pe înţelesul meu.
Sunt convins că cauza este de natură genetică.
Un fenomen foarte rar.
Aveţi...
boala Alzheimer.
Ce ?
Alz... cum ?
Alzheimer.
Alzheimer ? Ce e asta ?
Întrebările pe care ţi le-am pus erau pentru a depista demenţa.
Dar nu am decât 27 de ani !
Cum am putut să-mi pierd memoria ?
E posibil.
Şi,
ce mi se va întâmpla ?
Moartea cerebrală va interveni înaintea morţii fizice.
Ar fi bine să te pregăteşti pentru ceea ce e inevitabil.
Medicina poate încetini procesul.
Dar asta e tot.
Şi chirurgia ?
Lucrezi ?
Da.
Va trebui să renunţi la lucru.
În curând nu vei mai putea să scrii sau să răspunzi la telefon...
Stai singură şi ocupă-te de tine.
Asta e aproape totul.
Îţi vei uita familia, prietenii, chiar de tine însăţi.
Toate amintirile tale vor dispărea complet.
Va trebui să renunţ la slujbă ?
De ce ?
De ce n-aş rămâne acasă să mă ocup de menaj ?
Sigur, mi-ar plăcea asta.
Dar de ce aşa, dintr-o dată ?
Nu ştiu.
Te-ai săturat să lucrezi ?
Nu-i nimic, voi aduce eu pâine şi lapte.
Demisionează imediat.
Ar trebui să renunţ de mâine ?
Stai.
Ce se întâmplă ?
Vrei un copil ?
Un copil ?
Nu ştiu.
Niciodată nu m-am gândit la asta.
Fă-o pentru mine.
Ce ?
Asta.
Ce ?
Asta...
Vrei să zici... să facem dragoste ?
Nu, trucul ăla, cu cărţile...
Grift ?
Nu câştigi niciodată.
Numai o dată.
Nu, sunt obosit.
Te rog, numai o dată.
Nu zici nimic ?
Faceţi jocurile.
Până şi un câine poate câştiga.
Su-Jin câştigă bani pentru pâine. Chul-Soo, bani pentru ţigări.
Dublează-ţi miza.
Nu lăsa şansa să-ţi scape...
E numai în mâinile tale.
Trage un as !
Un as !
Ai câştigat.
Nu te plictiseşte ?
Nu.
Alo ?
Young-Min la telefon.
Cum poţi să pleci fără preaviz ?
Dacă e din cauza mea, să ne întâlnim şi să discutăm.
Nu.
N-am zis nimic despre tine !
- Vreau doar... - Dacă vrei să pleci, există proceduri !
- Vreau să rămân acasă. - Ce-i cu tine ?
Dacă nu te simţi bine cu mine, poţi schimba colegul.
O să vin la birou.
- Aşa. - Dă-mi şi mie unul.
Ţi-ai adus mâncare la pachet ?
Bine !
Culoarea e atât de ştearsă !
Să vedem ce ai.
Orez !
Arată atât de bine !
Cine vrea ?
E pentru mine ? Tu nu vrei !
Poate că...
aţi confundat-o cu o altă persoană cu acelaşi nume ?
Sau analizele sunt greşite...
Nu le atinge !
E soţia ta.
Sunteţi nebun ?
Sunteţi bine, doamnă ?
De ce dracu' i-aţi spus totul ?
De ce i-aţi spus tot ?
Sunt doctor.
Are nevoie de timp să se pregătească pentru ceea ce va urma.
- Sunteţi sigur de asta ? - Bineînţeles !
Sigur ?
Dacă nu mă crezi, du-te la un alt doctor.
Doctore !
Sunteţi sigur ?
Eşti nebun? Ce e cu tine ?
- Sunteţi sigur ? - Ăsta e un spital !
Sunteţi sigur ?
Liniştiţi-vă, domnule !
Soţia dânsului a murit de aceeaşi boală.
Şi-a petrecut mai mult de jumătate din viaţă luptând contra acestei boli.
Acceptă adevărul. Nu poate fi schimbat.
Sunteţi bine ?
Vreţi să mergem la un medic ?
Lăsaţi-mă puţin numai...
Unde mergeţi ?
- Habar n-am. - Pardon ?
Nu-mi vine să cred.
E posibil să clonezi o fiinţă în zilele noastre.
Trebuie să existe un remediu pentru această boală.
Înţeleg.
Dar soţia ta e un caz rar.
Simptomele ei sunt foarte asemănătoare cu cele ale soţiei mele.
E o poveste veche...
Înainte ca soţia mea să moară,
am condus-o în locul în care ne-am întâlnit pentru prima oară.
În mod curios, îşi amintea de aproape tot.
Am fost atât de fericit încât nu mi-am putut stăpâni lacrimile.
M-am gândit că totul va reveni la normal.
Eram atât de fericit...
Şi 3 ore mai târziu,
ea m-a privit şi mi-a spus...
"Cine eşti ?"
"De ce plângi ?" Asta mi-a spus.
Ha, e o taină a creierului omenesc, nu-i aşa ?
Îţi povestesc din propria-mi experienţă.
Nu vei găsi asta în cărţi.
- Alo ? - Cine e ?
Am găsit numărul ăsta de telefon pe trotuar.
Ce s-a întâmplat ?
Ce i s-a întâmplat ?
Treaba e că...
Cum să spun ?
Young-min !
Ne-am putea întoarce în urmă... cu 2 ani ?
Cu 2 ani în urmă ?
De ce ? Încă nu ne-am întâlnit niciodată.
Ce ?
Ce tot spui ?
Su-jin !
Nebuno.
Fii cu ochii pe minge.
E ciudat.
Am primit doar 9 mingi. În mod normal sunt 10, nu ?
Nu-i aşa ?
Ai aflat ?
Ce ?
Am un "eliminator" în cap.
- Aşa e ! - Cum ?
Aveai dreptate.
Nu putem fi fericiţi pentru totdeauna.
- Ce tot spui ? - S-a terminat totul.
Gândeşte-te numai.
La ce foloseşte să iubeşti dacă memoria mea se stinge ?
Nu fi atât de drăguţ cu mine.
Voi uita totul.
Îmi voi aminti totul pentru tine.
Ştii, sunt inteligent.
Am câştigat concursul de arhitectură din prima.
Eşti prea încrezător.
Viaţa poate fi foarte crudă.
N-ai uitat asta.
Cum aş fi putut să o fac ?
Eşti neînsemnat.
Nu-ţi fă griji.
Se va găsi un remediu.
Plângăciosule ! Ţi-ai pierdut părinţii sau ţara ?
Eu doar am să plec.
Lasă-mă să plec, bine ?
Vrei să încerci ?
Pariezi ?
La naiba !
De ce plângi ?
Ţi-am zis că am să-mi amintesc de tot în locul tău !
Ştii ce ?
Dacă uiţi totul, eu am să-ţi ies în faţă de nicăieri.
Ca acum.
Voi veghea asupra ta.
Nu vei putea să mă uiţi.
O vom lua de la capăt zilnic.
Ca o eternă primă întâlnire. E super, nu ?
Vrei încă să faci pe prostul ?
Nu te plictisi.
Să uitam totul, atâta vreme cât suntem fericiţi.
În curând voi uita totul.
Nu voi mai ştii de ce eşti cu mine.
Îmi vei fi ieşit din minte.
Aşa voi fi eu.
Înţelegi asta ?
Odată memoria ştearsă, şi sufletul mi se va stinge puţin câte puţin.
Mi-e atât de teamă !
De ce sufletul tău ar trebui să dispară ?
Ridică-te.
Lasă-l pe mâna mea.
Eu sunt memoria ta. Eu sunt sufletul tău.
Ai înţeles ?
Gata cu lacrimile !
Adresa noastră e...
Hwagok, districtul Gangseo, 464...
2... 2...
2...
...1 ?
Cine sunt eu ?
Choi Chul-soo.
Şi tu ?
Kim Su-jin.
Deja mă simt mai bine.
Bine.
KIM SU-JIN
Să vii acasă devreme.
Ok.
Până la 6.
Ok.
De ce ?
Vrei să mergi undeva ?
E ziua mamei tale. Iarăşi ai uitat ?
Ia asta.
I-am invitat şi pe părinţii mei, şi pe maestrul tău în dulgherit.
Voi găti multă mâncare. Să nu întârzii.
Dragule ?
E a ta.
Uite, dacă...
Ai mâncat deja ?
Stai.
Ţii o petrecere diseară ?
Ce petrecere ?
Nu contează.
Putem merge undeva să discutăm ?
De ce ?
Du-te şi te spală, mâncăm imediat.
Îţi mai aminteşti ce s-a întâmplat ultima dată pe stradă ?
Ce ?
Sunt măritată ?
Ce tot spui ? Nu eşti ?
Ce nu e în regulă, Young-Min ?
Încerci să mă păcăleşti ?
Te rog, nu !
Ce tot spui ?
Revino-ţi în fire.
Trezeşte-te !
Su-Jin, eşti bine ?
Cine e ăsta ?
Eu doar...
Vino aici ! Hai.
- Vino aici ! - Ce faci ?
- Hai ! - Lasă-mă !
Hai !
Stai !
Stai...
Stai... Nu !
Haide, omoară-mă !
S-a săturat de tine.
Vrea să revină înapoi cu mine, ai înţeles ?
Foarte bine de tine. Bravo !
Ar trebui să fii fericit.
Vei fi mai fericit în iad !
Acum eşti fericit ?
Eşti fericit ? Fericit ?
Eşti încă tânăr. Vom avea grijă de ea.
Nu.
Responsabilitatea revine familiei.
Pare bine acum...
Dar în curând nu se va mai putea controla, va fi mai rău.
Nu pot accepta asta.
E soţia mea. Voi avea grijă de ea.
Ştiu ce simţi.
Dar trebuie să fi rezonabil.
Încetaţi. Va rămâne cu mine.
Nu fi încăpăţânat !
Ajunge !
- Vă rog, plecaţi. - Chul-soo !
Su-jin ?
Ce se întâmplă ?
Ceva nu e în regulă ?
Su-Jin ! Eşti bine ?
Deschide uşa. E mama !
Deschide uşa ! Su-Jin !
- Su-Jin, sărmanul meu copil... - Ce ai păţit la braţ ?
Su-jin !
Su-jin, deschide uşa. E mama !
Eu sunt.
La mulţi ani.
Stai afară
Fereastra poate fi mai mare ?
De ce nu ?
O s-o repar mai târziu.
Cât de mare să fie ?
Nu ştiu. Vreau doar mai mult soare.
Ok.
Pa.
Young-min.
Da ?
Te iubesc.
Şi eu.
O să vin devreme.
Puţin câte puţin !
Nu mă mai recunoaşte.
Nu ?
Ştiu ce simţi, dar nu lăsa ca asta să te domine.
Amintirile recente sunt primele care dispar.
Asta face boala Alzheimer.
Pacientul nu e cu nimic de condamnat.
Privindu-mă direct în ochi...
mi s-a adresat cu numele fostului său prieten.
Apoi, a spus "te iubesc".
Pe care îl iubeşte cu adevărat ?
A uitat ultimele zile.
Nu ?
Sunt exact amintirile care îi rămân în memorie.
Pe tine te iubeşte, nu pe mine.
Întreabă-te pe tine însuţi.
Ce naiba spui ?
Ne-ai spus deja să o refacem de 3 ori.
Acum că te-ai mutat, vrei să te distrezi
cu nevastă ta când vom termina toate astea ?
Să fim puţin serioşi.
Chil-bok, eu...
Cine sunt eu ?
Ce ?
Sunt atât de rău ?
Ce nu-i în regulă ?
Hei, Chul-soo, treabă bună, hm ?
- Chul-soo ! - Chul-soo... Chul-soo !
CUM SE CITEŞTE CEASUL
SU-JIN, CHUL-SOO
Îmi pare rău. Îmi pare atât de rău !
Niciodată nu am vrut să-ţi rănesc sufletul.
Dumnezeule, ce am făcut ?
O să plângi acum ?
Nu vreau să te văd plângând sau suferind.
Am vrut să te fac fericit.
Dar tot ceea ce am făcut ţi-a adus mai multă tristeţe.
Chul-Soo ! Oh, dragostea mea Chul-Soo.
Nu mă înţelege greşit.
Nu iubesc şi nu voi iubi niciodată decât persoana ta.
Nu mă gândesc decât la tine. Nu-mi amintesc decât de tine.
Cât de mult mi-aş dori să-mi deschid sufletul pentru tine !
Există vreo posibilitate să fac asta astfel încât să-mi mai amintesc de ea ?
Oh, inima îmi bate atât de repede !
Eu, Kim Su-Jin, îl iubesc numai pe Choi Chul-Soo.
Nu vreau să uit asta. Nu trebuie.
Poţi vedea asta ?
Îmi poţi simţi sufletul ?
Mi-e atât de teamă să-mi pierd din nou memoria...
înainte de a-ţi putea spune tot ceea ce trebuie să-ţi spun...
Te iubesc. Şi îmi pare rău.
Te-am întâlnit pentru că eram cu capul în nori.
Te părăsesc pentru că sunt cu capul în nori.
Ai fost cel mai bun lucru care mi s-a întâmplat vreodată.
Îi sunt recunoscătoare lui Dumnezeu pentru că te-a scos în calea mea.
Nu trebuie să-mi amintesc de tine.
Tu eşti o parte din mine.
Zâmbesc, râd, mă simt exact ca tine.
Te pot uita,
însă nimic nu mi te poate scoate din trupul meu.
Deşi nu mi-ai spus niciodată că mă iubeşti...
ştiu, în adâncul inimii mele că tu mă iubeşti.
Iartă-mă pentru că te părăsesc. Te rog...
Pentru ultima dată, am să-ţi cer o favoare.
Te rog, du-te să-l vezi pe tatăl meu.
CERERE DE DIVORŢ
De când te-ai născut, viaţa a fost mereu dură cu tine.
Această nenorocită durere din trecut...
e pe cale să-ţi aducă o avere.
Şi tu îi dai cu piciorul ? Are vreun sens ?
Haide ! Întoarce-te la lucru !
Su-jin...
Ştiţi cum se spune... A ierta înseamnă a lăsa urii
doar o mică încăpere în suflet.
Mi-a dăruit o mulţime de lucruri.
Am ceva să-i spun... înainte de a mă uita complet.
Dacă nu o fac...
viaţa mea nu va avea nici un sens.
PERSOANĂ DISPĂRUTĂ
Pot să te întreb asta ?
Când memoria mă cheamă,
pot să vorbesc din nou de povestea noastră de dragoste.
Mă priveşti în timp ce dorm şi te afli în visele mele...
Nu vei dispărea din memoria mea niciodată.
Îmi place praful.
Când e din plin în preajma mea... Mă simt bine.
Când tristeţea îmi dă târcoale...
Nu pot decât...
... să o uit.
Un foc... ai un foc ?
Dragostea şi banii sunt ca această ţigară.
La ce foloseşte fără un foc ?
Poţi să iubeşti fără o flacără ?
O ţigară...
O voi da uitării.
O voi da uitării. O voi da uitării.
O voi da uitării. O voi da uitării
precum tristeţea ta.
Ca asta...
Te întorci...
Nu pot să-mi ascund lacrimile...
Nu puteam să-ţi spun că te iubesc...
Aşteptam să ţi-o spun...
Memoria mea scumpă nu poate fi ştearsă...
Vrei să mai încerci o dată ?
Hei.
Eşti atât de neştiutoare...
Ar fi trebuit să-mi dai o şansă.
Cum poţi să mă părăseşti aşa ?
Sunt din nou singur.
CHOI CHUL-SOO
GANGNEUNG
În mod ciudat, astăzi îmi amintesc de tot.
Basseball-ul, magazinul... totul !
Poate pentru ultima dată.
Aşa că îţi scriu, atât cât mai pot.
Cel mai înalt munte din Coreea e muntele Baekdu, înalt de 2.744 de metri.
Coca pe care ţi-am luat-o a costat 70 de cenţi.
Mă descurc bine.
Al doilea, ca înălţime, e muntele Halla, înalt de 1.950 de metri.
Vezi ?
Nu trebuie să-ţi faci griji pentru mine.
25 decembrie e ziua Crăciunului.
Destul de bine, nu ?
Acum mă poţi uita, că suntem egali.
Întâlneşte pe cineva drăguţ şi fii fericit.
Nu-ţi schimba temperamentul. Rămâi neschimbat.
N-ar fi trebuit să o ştii, însă ai fost un soţ bun.
O ştiu pentru că am fost soţia ta.
Nu încerca să mă cauţi. Chul-Soo.
La revedere.
Uneori, nu se poate îmbrăca fără ajutor.
Însă s-a obişnuit cu asta.
A rupt toate pozele, cu excepţia uneia.
Pe aici.
Ai un vizitator.
Un vizitator ?
Mulţumesc.
Nu mă... recunoşti ?
Te cunosc ?
Încântat să te cunosc.
Eu sunt Choi Chul-Soo.
Parfumul ăsta...
Îl cunosc de undeva...
Unchiul meu...
Autobuzul...
Undeva...
Amintirile mele...
Visele mele...
Nu-mi pot aminti...
De ce plângi ?
Are voie să facă o plimbare ?
Să fie ăsta paradisul ?
Da.
Te iubesc !
Regia: Lee Jae-han
JUNG Woo-sung
SOHN Ye-jin
Prezentat şi distribuit de CJ Entertainment
** A MOMENT TO REMEMBER **
SFÂRŞIT
Do you want subtitles for any video? -=[ ai.OpenSubtitles.com ]=-