- Bună dimineaţa, dnă Levin. - Bună dimineaţa, Danny.
- Unde ai fost ? - Am luat gumă.
- Bine, ia geanta, ia-o. - Ar trebui să înceteze cu războiul.
Am putea vorbi politică după ce încărcăm maşina ?
- Parcă nasc. - Marty, ajut-o pe mama.
E un proces ştiinţific. Du-o înapoi !
- O să pun un pachet în spate. - Ce rost are ?
- Uite, tată. - Danny, e ceva serios.
- Am uitat de casetofon. - Dă-l încolo.
E mai mare ca anul trecut.
- Termină ! - Termină tu !
- Încetaţi ! - Alison, fă-i loc şi fratelui tău.
O PLIMBARE PE LUNĂ
- Terminaţi ! - Ea a început.
Nu-i nimic acolo. De ce mergem în fiecare vară ?
Copii, vă rog !
Bună întrebare. De ce mergem acolo în fiecare vară ?
Pentru că... mergem.
Am făcut o oră şi 11 minute până la semn, ştiaţi ?
E vreun fel de record ?
- Hai să facem nebunii ! - Nu !
- Nu mă laşi deloc. - Faci după ce te-nsori, nu ?
Mami, hipioţi !
Ce tunsori au !
Dă-te de pe mine !
Bine aţi revenit la Dr. Fogler.
Pe 4 iulie, la ora 6, BBQ transmite în direct de la lac.
Ora 6, 4 iulie, la BBQ.
Hai să vedem cât de repede lucrăm. Gata ? Pe locuri, fiţi gata, start !
- Spune-i ce repede am ajuns. - Trei ore şi 42 de minute.
Am făcut 2 ore şi 23 cu oprire cu tot.
Pe naiba !
O oră şi 57 cu oprire pentru cârnaţi cu salată de varză.
- Pe naiba ! - Nu mai vorbi urât, tati !
Îmi pare rău, da' Fogler minte. O oră şi 57 ? Cine face atât ? Nimeni.
1969, vara
Hai să înotăm ! Hai la înot ! Haideţi !
- Ai uitat cepele ? - Vezi în pungă.
- Nu împart camera cu el. - Schimbă-ţi tricoul.
- De ce ? - Schimbă-te înainte să ieşi.
- Astea sunt storcite. - Am nevoie de intimitate, mamă.
Unde e castronul meu de lemn ?
Şi nu dorm în aceeaşi cameră cu armele lui !
Sunt cu alice. Cred că Joan Baez o să te ierte.
Gata, dorm eu cu tine, iar Daniel o să doarmă la bucătărie.
- Nu ! - Ba da. Nu pune multă sare.
Daniel, las-o să se schimbe. Hai, du-te să te schimbi.
- Fugi ! - De ce am venit aici ?
Omul cu îngheţata e aici ! A venit Omul cu îngheţata !
- Ce-ar fi dacă aş arăta aşa ? - Atunci n-aş mai fi prietena ta.
Mulţumesc.
Câte calorii are ?
Şi tu arăţi bine, Pearl, dar te ascunzi.
- Alison ! - Ce-i ? M-am schimbat.
- Îi văd sfârcurile ! - Taci !
- Vezi să te întorci la timp. - Nu cred în 4 iulie.
Acum poate să stea şi tata cu noi, pe urmă o să lucreze.
Nu-i vina mea că e ca un sclav.
- Nu poţi să renunţi la părerile tale ? - Vorbeşti aşa pentru că tu n-ai deloc.
- Uite că avem o adolescentă. - Suntem bătrâni.
Ba nu, ea e bătrână.
Are aproape cât aveam eu când am născut-o.
Nu vreau să ajungă ca noi.
- Ce-i rău în asta ? - Marty...
De un deceniu nu mă gândesc decât la ce magazin să merg.
Simplu, la cel mai apropiat.
- Vorbesc serios. - Ştiu.
N-o lăsa să te căpieze.
Atenţie, la ora 2 la cazino,
Bernie şi Shirley Pike vor trasmite în direct.
- Cum a fost săptămâna ? - La fel ca întotdeauna.
- Ceva nou ? - Nimic. Absolut nimic.
Am întrebat doar.
- Aş vrea să stai mai mult. - Ştiu, şi eu.
De ce nu vorbeşti cu Sid ? Doar...
Te rog. Nu începe cu chestia asta.
Cere câteva zile. Neil primeşte câte o săptămână în august.
Da, mă rog, Neil n-are un şef ca Sid şi nici doi copii de hrănit. Da ?
- Ai destui bani ? - Da.
Bolul lui Lilian, pătura albastră, aia grea, o ştii ?
Nu aia mică, cea mare...
Iar Alison vrea şampon. Pa, Neil !
Ai grijă !
Am notat tot. Haide, scumpule.
- Neil, cât e ceasu' ? - 7 şi 35.
- Pe locuri. Start ! - Pa, tati !
- Să mă suni, Neil. - Da.
- Şase puncte. - Haide, doar ştii cum e.
- Eu n-am fost aşa. - N-ai fost adolescentă ?
- Patru puncte. - Vreo două săptămâni.
Cu marijuana trebuie să ai grijă, pentru că toţi o fumează.
Atunci te apucă strechea. Vrei să te culci cu oricine.
Superb.
- Ar trebui să mă liniştească ? - Da.
A venit Omul cu Bluzele.
- Nu par prea pieptoasă ? - Nici vorbă.
- Dă-mi una mai mare. - Poftim.
Foarte amuzant.
- Îmi pare rău. - Sunt numai nişte bluze.
- Uite. - Vrei să te ajut ?
- Stai aşa, pe aia o voiam eu ! - Scuză-mă.
- Mai ai una la fel ? - Nu, îmi pare rău.
Ai de gând să stai aşa toată după-amiaza ?
- Cum te cheamă ? - Selma.
- Vrei să ştii ce cred eu ? - Da.
Cu ochii ăia verzi ţi-ar sta mai bine cu ceva deschis.
Scuză-mă. Ia uite.
Cu nuanţa asta de verde, ochii îţi strălucesc.
- Nu ? - Ba da. Strălucesc, Selma.
Ştiţi ceva, doamnelor, consideraţi bluzele astea un cadou.
- Mulţumesc, eşti foarte amabil. - Cu plăcere.
Mulţumesc, dar nu vreau. Bluza nu merită mai mult de 5 dolari.
- Perfect. - Ai nevoie de umeraş ?
- Îl vrei tu ? - Nu, ia-l.
S-o porţi sănătoasă.
- Ciudat mod de a face afaceri. - Puţină reclamă nu strică.
Scuzaţi-mă. Aveţi ceva roşu ?
Da, dar mai mică. Galbenul e mai frumos.
- Nu sunt genul care poartă galben. - Nu ? Ce gen eşti ?
Dar galbenul ăsta ?
Ce s-a întâmplat cu bătrânul ?
S-a pensionat. I-am cumpărat autobuzul şi ruta.
- La el găseam mai multe lucruri. - Serios ?
Întotdeauna avea şi bijuterii sau ochelari de soare.
Mulţumesc pentru idee.
Mormolocii aici. Salamandrelor, gata cu gălăgia.
Haideţi, aici. Mormolocilor, vă descurcaţi minunat.
Danny, lasă armele. Jeffrey, vrei să iei armele alea ?
Staţi puţin.
- Fetele ortodoxe poartă perucă ? - Aşa se pare.
- Ce faci, Myra ? El e Carl. - Bună !
- Eşti consilier aici ? - Da, ca de obicei.
- Trebuie să plec. Mi-a părut bine. - Şi mie.
Da, trebuie să plec şi eu. Pe mai târziu !
- Fluturii ! - Haideţi, fluturaşilor.
Ştie careva cine-i fetiţa de colo ? E vreo mamă pe aici ?
Ce grup ai ? Eu sunt cu Veveriţele.
Oare cum îl cheamă pe salvamar ?
Scuze. Credeam că-i perucă.
- N-am vorbit serios. - N-ar trebui să râzi de ceilalţi.
Îmi pare rău.
Îl cheamă Ross Epstein.
Gata, Sconcşilor, e rândul nostru. Haideţi !
Parcă facem mereu acelaşi lucru. Fetele de acum sunt mai libere.
Ar trebui să ne schimbăm.
- Nu te simţi încorsetată ? - Ba da, dar n-am de ales.
- Oare cum mi-ar sta roşcata ? - De ce n-ai de ales ?
Ce altceva să fac, Pearl ? Să devin astronaut ?
N-ai copii, eşti încă liberă.
Da, liberă să mă uit la copiii celorlalţi.
Ştii, de câte ori mergem la Poppy's şi ronţăi murături,
Neil mă întreabă dacă sunt gravidă.
Degeaba îi zic că-mi plac... nu vrea să priceapă.
- Vrei să încerci iar ? - Nu ştiu.
Să nu mai putem pleca spre Riviera ?
Uneori încerc să-mi imaginez cum ar fi fost
dacă n-aş fi avut-o pe Alison aşa de devreme. Probabil la fel.
Câteodată aş vrea să fiu altcineva.
Atenţiune ! Veniţi la cazino pentru a-l întâlni pe dr. Fogler.
Toţi turiştii să vină la cazino după prânz.
- Gata de masă ? - Da.
- De unde o ai ? - Ce ?
- Acadeaua. - De la Omul cu bluze.
Iei dulciuri de la străini ?
- Nu e străin. E Omul cu bluze. - E prieten de familie ?
- De ce nu zici clar ? - Termină !
Acum e prieten de familie ?
- Du-te în camera ta. - Asta-i camera mea.
- Te-am rugat să ai grijă de el. - A luat de la Omul cu bluze.
Gata, mâncaţi-vă prânzul.
- N-ar trebui să momeşti copiii. - Care erau ai tăi ?
- Păstrează-le pentru tine. - O să încerc să fiu mai atent.
N-am vrut să te supăr.
De abia m-am lăsat de fumat, şi aveam nevoie de altceva în loc.
Ţi-am ascultat sfatul. Cu ochelarii şi bijuteriile.
Le-am vândut ca pâinea caldă. Eşti o doamnă isteaţă.
- M-am gândit că s-ar cumpăra. - Aşa a fost.
- Mă bucur. - Mulţumesc.
Am bluza perfectă pentru tine.
- N-am venit să cumpăr. - Stai s-o vezi.
Le face un amic din Kingston. Am o linie nouă.
- E mai... deosebită. - Nimeni n-ar cumpăra aşa ceva.
Ba da, dacă te văd pe tine.
Nu vrei s-o probezi ? Ce zici ?
- Poate cea purpurie. - Care ? Asta ?
Da, n-arată rău. O probezi ? Ce ai de pierdut ?
Bine.
Mulţumesc.
- Cum te cheamă ? - Pearl.
- Nu vrei o bere ? - O bere ? Nu, mulţumesc.
- Cum îţi vine ? - Soţului meu n-o să-i placă.
Glumeşti ? O să fie încântat. Uite ce sexy eşti cu ea.
Ia uite. Vino mai încoace. Îţi vine perfect.
Păstreaz-o câteva zile. Dacă nu-ţi place, o returnezi.
Dacă o vrei, plăteşti mai târziu sau deloc, în fond îmi faci reclamă.
Bine.
Stai puţin. Vino aici.
Nu cred că vrei să mergi cu preţul pe tine.
- Gata ? - Da. Îţi vine foarte bine. Nu glumesc.
Când te întorci ?
Ce program ai ? Dacă vreau s-o returnez.
Program ? Nu am un... program.
Îţi las numărul meu. Stau chiar în oraş.
Sună-mă oricând vrei.
Bine.
E deosebită.
Vă place aici ? Ia uitaţi ce armată de butoaie ca... mobilier. Incredibil.
Am fost dincolo, la Grossing, în hol. Acolo stau, în hol.
Mi-au dat o cameră. Când am intrat, n-avea tavan.
Am sunat şi am spus: "Camera mea n-are tavan" !
Tipul mi-a zis: "Nici o grijă, cel de sus nu umblă prea mult."
Acum o să vă invit pe toţi aici, pe ringul de dans,
pentru că vreau şi eu să râd.
Pentru dragostea ta
aş merge oriunde.
Aş face orice
pentru dragostea ta.
Pentru un sărut...
- Poţi să nu te mai uiţi o clipă ? - Nu ştiu.
Asta-i fata mea !
Aş merge oriunde
pentru sărutul tău.
Aşa. Un pic de intimiate aici...
Mă gândeam că am putea face nebunii altfel.
- Cum adică ? - Nu ştiu.
Mă gândeam că putem... experimenta, nu ?
- Bine. - Nu-i nevoie.
Credeam că ne descurcăm destul de bine şi înainte.
Ai dreptate, era bine. Ziceam că o să fie amuzant.
La ce te-ai gândit ?
Nu ştiu, zău că nu. Îmi pare rău, însă...
Nu, nici o problemă.
Marty...
Frumoasă, doamnă, am o poteră pe urme, aşa că nu-i vreme de pierdut.
- Uită-te la cer. - Ai grijă să nu te răneşti.
Ştiu, sunt încărcate. Mai bine le las.
A fost mai altfel ?
- Ai grijă cum conduci. - Bine. Ţine asta.
- La revedere, cowboy. - Pa, tati.
- Uite, ia-ţi haina. - Mulţumesc.
- Ai grijă cum conduci ! - Pa, tati !
- Hai, urcă, te duc eu. - Cum ?
- Urcă ! Te duc eu. - Nu, mulţumesc, nu-i nevoie.
Avem acelaşi drum. Haide !
- Eşti sigur că e-n regulă ? - Da, urcă o dată.
- Poftim un prosop. - Mulţumesc.
Gata ?
Am pornit.
Ia prosopul.
Păcat de coafură.
Parcă ar fi instrumente de tortură.
Îţi stă bine cu părul cârlionţat.
Atenţie, a venit Omul cu dulciurile. Omul cu dulciurile e aici.
Deci ?
Nu ? Pentru asta am plătit ?
- Cărţile nu mint. - Poate cel care le interpretează.
Ţi se pare de bun augur ?
Dacă vrei să pleci la Miami, n-ai decât...
- Imediat, scumpo. - Vino acum !
Bine ! Vino şi mâine, Selma. Mai încercăm o dată. Vin, scumpo.
Ce-i ? Ce-i, scumpo ? Ce s-a întâmplat ?
Doamne !
Felicitări.
De ce m-ai lovit ?
Asta-i tradiţia. Aşa mi-au făcut şi mie mama şi bunica.
- Tradiţie idioată. - Aşa e. Eu am lovit-o la rândul meu.
- Răutate ! - Ce se petrece aici ?
Am noutăţi. De azi, Alison e femeie.
Cum te simţi ?
- De care să-mi iau ? - Astea-s destul de bune.
- Dar Tampax ? - Nu-i potrivit.
- Ce faceţi, fetelor ! - Bună.
- Ce-i ? Ce-i asta ? - Nimic.
Ce mai faceţi ?
- Se ascunde de un ceas. - Nici n-a mâncat.
O avea crampe... biata de ea.
- Merg... la prima întâlnire. - Cum ?
- Ross mă duce în parc ! - În parc ?
Mamă, e cea mai frumoasă seară şi vrei să mi-o strici ?
Nu, nici vorbă ! Sunt îngrijorată. Nu ştiu dacă te simţi... bine.
- Sunt bine. - Arăţi aşa de... femeie.
Vezi, scumpo ? Când devii femeie, lumea pare mai luminoasă.
Nu-i spune lui tata că mi-a venit ciclul.
Telefon pentru Alison Kantrovitz.
Tatăl tău. Eşti femeie de acum. Felicitări, scumpo !
Să ai parte de o căsnicie bună şi mulţi copii.
- Vin imediat, Bill. - Marty...
N-am ce face. Toată lumea vrea să vadă aselenizarea.
Sid, vreau să văd omul pe lună.
Sid ţine atelierul deschis şi duminică.
- Contam pe tine. - Ştiu, îmi pare rău.
Au uitat să pună capacul...
- O să mă gândesc la tine. - Şi eu la tine.
- Vreau şi eu să vorbesc cu tati. - Explică-i tu lui Danny, bine ?
- Hei, cowboy ! - Tati, de ce nu vii ?
Trebuie să lucrez, îmi pare rău. Ai tu grijă de mama ?
Vreau să vii.
Alo ?
Pot să vorbesc cu cel care vinde bluze ?
- Cine întreabă ? - Pearl.
- Ce mai faci, Pearl ? - Nu ştiam dacă mă mai ţineai minte.
Desigur. Cum a fost cu bluza ?
- I-a plăcut, nu ? - Da.
- Şi, ce-i nou ? - Mă întrebam dacă...
Dacă ai de gând să vezi aselenizarea.
- Pot să merg la concert ? - Care merge mai bine ?
- Cea neagră. - Da ?
E lângă lac. Merg toţi consilierii.
- Oare e răcoare ? - Da.
- Trage ! - Trebuia să fie la Woodstock.
Dar au schimbat, şi se ţine la doi paşi.
Nimănui nu i-a plăcut rochia asta.
- Pot să merg ? - Când ?
De pe 15 până pe 17 august. O să se stea în corturi.
- Toată lumea merge... - Alison, ai numai 14 ani.
De ce te-ai gătit, doar ca să-i vezi pe ăia păşind pe lună ?
- E ceva foarte important. - Te rog, trebuie să merg !
Îmi pare rău, dar nu eşti destul de mare.
Întâi mi-ai spus că sunt femeie, iar acum nu sunt destul de mare ?!
Te urăsc !
În jos.
Înainte.
Trei picioare mai jos. Ridică praful.
Uite umbra...
Înainte.
Înainte. La dreapta.
Încă un pic.
Treizeci de secunde...
Lumină de contact.
Bine, oprim motoarele.
Suntem stabili.
Panoul de control...
Retrag braţul...
Houston...
Baza Liniştii. Vulturul a aterizat.
Va dura câteva ore până când cei doi îşi vor pune costumele,
iar Neil Armstrong va face primul pas...
- Au început să meargă ? - Încă nu, scumpule.
Lilian, mă doare rău capul. Ies să iau aer sau poate mă întind.
Pierzi ce-i mai interesant.
Un tip care lucra la măcelărie şi-a tăiat special vârful degetului.
Prefer un accident de maşină.
- Arde ordinul de încorporare. - Şi să fac puşcărie ?
Soţul lui Joan Baez nu şi-a tăiat degetul.
E sărut franţuzesc. Trebuie să deschizi gura.
Unde suntem ?
Vino, vreau să-ţi arăt ceva.
- N-am mai văzut unul aşa de mic. - E ca lumea, nu ?
L-a luat fratele meu din Asia.
Ce făcea acolo ?
Omora oameni.
Şi acum e tot acolo ?
Nu ştiu.
Poate.
A dispărut acum 4 ani.
Îmi pare rău.
Ar trebui să-i spun şi soţului meu. Repară televizoare.
De obicei, vine aici în weekend, dar acum a avut mult de lucru.
Nimeni n-a vrut să rateze...
momentul...
aselenizării.
Aş vrea să păşească mai repede.
Vrei să mă opresc, Pearl ?
Cum te cheamă ?
Walker.
E numele de familie ?
Numele de familie e Jerome.
Eşti pe invers.
Sunt exact aşa cum trebuie.
Trebuie să mă aşez...
Un pas aşa de mic pentru om
un salt uriaş pentru umanitate.
Ce faci ?
Eşti sigur că vrei...
Unu...
doi...
trei...
Concentrează-te.
- Ce-a păţit Pearl aseară ? - O durea capul.
- Ai un scaun chiar lângă casă. - Ce scaun ? Care casă ?
Ai voie să săruţi băieţi ?
Băieţi, da. Slănina e cu totul altceva.
Ai încercat cu limba ?
- E scârbos. - Ba n-a fost.
- Tu cu Ross ? - Da !
- Aţi făcut şi altceva ? - Nu încă.
Atenţie, doamnelor ! Omul cu bluze e aici !
Ce mai faceţi ? Vreţi s-o încercaţi pe asta ? Vă stătea bine săptămâna trecută.
- O s-o încerc. - O să vă stea bine şi săptămâna asta.
Nu vă grăbiţi. Vă aştept.
Dumneavoastră, dnă Kantrowitz ?
- Să vă ajut să găsiţi ceva ? - Nu sunt sigură.
Ce ziceţi de ăsta ?
Haide, Pearl ! Ia-ţi zborul ! Hai !
Pearl ?
Pearl, scoală-te ! Mergem după afine.
Hai !
Pearl ?
Crezi în soartă ?
- Nu sunt sigură ce înseamnă. - Sunt unele lucruri menite.
E scris în stele.
Sunt predestinate.
Dar, chiar dacă e scris în stele, o persoană,
o persoană matură şi responsabilă poate face o alegere diferită.
Poate face alegerea cea bună.
Te culci cu cineva.
Ce ?
Omul cu bluze.
- Nu e adevărat. - Te culci cu el. Pearl, cum ai putut ?
- Îi spui lui Marty ? - Deci e adevărat.
Mereu am dreptate. E un blestem !
De ce, Pearl ?
Ai uitat pe cine ai luat ?
La 12 ani, soţul tău visa să fie om de ştiinţă.
S-a dus la târgul de ştiinţă sperând să câştige un microscop.
A făcut o sonerie de n-am cuvinte !
Nu numai că suna, dar se aprindea, tăia ficat, făcea pască !
A luat locul întâi. Era atât de mândru.
Când ne-a părăsit lepădătura aia de bărbat al meu, ştii ce-a făcut ?
A venit la mine cu 10 dolari şi mi-a spus:
"Mamă, nu trebuie să-ţi faci griji. Am eu grijă de tine."
Vânduse microscopul.
- N-am mai auzit povestea asta. - Mai e ceva ce nu ştii.
În vara în care v-aţi cunoscut, când era chelner la Kramer,
acesta ştia că n-aveam o para chioară.
S-a oferit să-i plătească lui Marty colegiul.
Dar când Marty a lăsat grea o fată, clientă la hotel pe deasupra,
omul ăla de nimic, Kramer, ne-a trântit uşa în nas.
I-a întors spatele băiatului meu.
Crezi că eşti singura cu vise neîmplinite ?
- Mă întrebam pe unde eşti. - Nu mai pot face asta.
Sunt măritată.
Am copii.
Înţeleg.
- Ce faci, Marty ? - Bună, Joe !
- Tati ! - Hei, cowboy !
Cât ţi-a luat de data asta ?
2 ore şi 41 de minute, inclusiv 6 minute îmbrăcatul slipului.
- Lui Neil i-a luat 2 ore 20. - Ce ţi-am spus de Neil ?
- Că e un mare mincinos. - Exact.
- 18 zile în carantină. - Poftim ?
Astronauţii... Sper că se simpatizează. Poftim.
Doamne, e tare, Marty !
Toată săptămâna am aşteptat acest moment.
- Unde te duci ? - În oraş.
- Nu mă pupi ? - Am întâlnire, tati.
Întâlnire ?!
Ross mă duce la Pines. E o formaţie de rock acolo.
- Cine e Ross ? - Am întârziat !
Cine e Ross ? Am lipsit o săptămână şi deja a apărut un Ross ?!
E băiat bun.
- Câţi ani are ? - 16, cred.
Dumnezeule, Pearl ! Nu există băieţi drăguţi de 16 ani !
- Nu poţi s-o ţii închisă toată vara. - Eu nu. Asta e treaba ta, iubito.
De altfel, e vorba de principiu.
Dacă nu ieşim noi, n-ar trebui să iasă nici ea.
Atunci scoate-mă în oraş, Marty.
- Cine e la Brickman ? - Sandy Solo.
Shirley Bassey cântă la Concord. M-aş căţăra pe gard ca s-o văd.
- Ce e ? - Ascultă.
- Ce auzi ? - Nimic.
Exact.
Nu tu copii, nu tu bunică...
Suntem doar noi doi, Pearl.
Nu e grozav ?
- Ce e ? - Piciorul. Trebuie...
- Lasă-mă pe mine. - Cristoase !
Nu... Gata, n-am nimic. Trebuie să mut ăsta.
Cel puţin s-a lăsat jos. Eşti bine ?
- Volanul... - Vrei să trecem în spate ?
Te simţi bine ?
Nu.
Vrei să mergem acasă ?
Nu.
- Vrei să-l imit pe John Wayne ? - Poate.
- O să ne fie dor de tine. - Pa, iubitule !
Spune-i lui Neil 7:28.
- Pa, iubire ! - Pa, tati !
Atenţie ! Omul cu îngheţata e aici.
Alison...
De unde ai şti dacă ţi s-ar îneca copiii ?
Ce naiba înseamnă asta ? Să iasă copiii din apă.
Plecaţi ! Sunt copii aici !
Plecaţi de-aici !
Plecaţi de-aici ! E lac particular ! Asta e proprietate particulară.
Toată lumea afară din lac ! Plecaţi de-aici !
Am anunţat poliţia. Îmbrăcaţi-vă şi ieşiţi din apă imediat !
- Nu pot să vin la Woodstock. E sabat. - Plecăm înainte de sabat.
- N-am voie să mă ating de bani. - Îţi cumpăr eu ce vrei.
- N-am voie să rup hârtia igienică. - Ţi-o rup eu.
Dar asta e tot, nu ?
- Credeam că nici n-ai voie să mergi. - Şi ?
- Ştii, mama zice că mă corupi. - Pentru asta există prieteni.
Pe cârlig o carte-avea Să gătească învăţa.
- Apel pentru dna Kantrowitz ! - E pentru tine.
E ca o parcare. Am auzit că închid drumul principal.
- Mai încerci mâine ? - Nu, o să fie mai rău.
O să se tot vină la Woodstock. N-am ştiut că sunt atâţia hippie.
Mă întorc, Pearl. Îmi pare rău. Spune-le copiilor noapte bună. Pa !
N-o face, Pearly.
- Alo ? - Când eram la Salt Lake mi-ai spus...
- Ce faci, mamă ? - ... Că înoţi cu Arnie şi Stewie.
- E totul în regulă ? - Deodată...
L-ai văzut pe Stewie înecându-se şi ne-ai zis să nu mai mergem să înotăm.
- Aşa-i. Şi ai ascultat ? - Nu.
Şi ce s-a întâmplat ?
Stewie înota pe sub apă şi s-a lovit la cap, dar eu l-am salvat.
- De ce ? - Am fost foarte atent.
- De ce ? - Din cauza viziunii tale.
- De ce trăieşte vărul tău Stewie ? - Pentru că l-am salvat.
- Nu ! - Datorită viziunii tale.
- Exact. - Bine, mamă, cine se va îneca ?
Tu.
Promit că nu mă duc să înot.
Mişcă-ţi fundu' aici, Marty. Nu-mi pasă ce-ai de făcut.
Ce se petrece, mamă ?
Bună dimineaţa ! Ce avem de gând ?
Micul dejun în pat pentru 400.000 de oameni.
Ne hrănim unii pe alţii.
Sigur suntem în Rai, frate !
Ne cerem scuze pentru zgomotul elicopterului,
dar câteva maşini blochează drumul.
Aşa că pe restul îi aducem cu elicopterul.
Dă-o-ncoace !
Libertate, libertate...
Alison ?
Haide, Alison.
Alison, ce s-a întâmplat ? Ce s-a întâmplat acolo ?
Nu putem petrece acum.
Nu te poţi întoarce pe jos la Woodridge.
Priveşte-mă !
Atenţiune ! Irv Gelfand să aducă heringul marinat la cazino diseară.
Marty !
- Cum ai ajuns aici ? - În 13 ore şi 26.
Pe drumuri de ţară.
- Unde ai fost ? - Credeam că nu vii.
- Ce naiba se întâmplă, Pearl ? - Am fost la Woodstock.
La Woodstock...
A fost fain ?
Nemaipomenit ? Din cale-afară ?
Spune-mi ceva, Pearl.
Te culci cu cineva ?
Vorbim când nu eşti aşa supărat.
Nu sunt încă. O să fiu dacă aflu că te culci cu cineva.
Deci... te culci cu cineva ?
Da.
Cine e ?
- Nu-l ştii. - Cum îl cheamă ?
- Walker. - Numele mic.
- Ăsta e. - Care e numele de familie ?
Jerome.
Walker Jerome ? Aşa-l cheamă ?
Îşi dă seama că e pe dos ?
- Unde l-ai cunoscut ? - E negustor.
Perfect !
E ca Johnny Yune ! Deci e negustor ambulant ?
- Aşa ceva. - Ce vinde ?
Bluze.
Bluze...
E Omul cu bluze. Te culci cu Omul cu bluze ?
Iisuse, Pearl !
De ce nu te-ai culcat cu ăla de rochii ? Măcar te echipai !
Ce dracu' a fost în capul tău ? Ce faci, Pearl ?
Te-ai gândit la asta măcar o secundă ?
Ţi-a trecut prin cap ce-ar putea însemna pentru noi ?
Pentru Danny ? Pentru Alison ? Vreau să ştiu, te-ai gândit ?
Ţi-a trecut naibii prin creier ? Spune-mi, vreau să ştiu !
Spune-mi, Pearl. Vreau să ştiu dacă te-ai gândit.
- Spune-mi. - Îmi pare atât de rău.
Îţi pare rău ?
Ce-ar trebui să-ţi spun ? Că te iert, asta vrei ?
Spune-mi ce vrei să-ţi spun, pentru că eu nu ştiu ce fac !
Nu ştiu ce să spun...
Bine.
Deci...
Ce aveţi de gând ? Tu şi Omul cu bluze.
- Nu ştiu. - Ce vrea să însemne asta, Pearl ?
Înseamnă că nu ştiu.
Nu ştii ?
Bine.
Ei bine, uite cum facem...
Ai tot timpul să te gândeşti. Nu mai contează.
Fiindcă pentru mine...
nu mai exişti.
Ce înseamnă asta ?
Ai înnebunit ?
Vă vine să credeţi ?
Ce-o fi fost în capul lui ?
- Te iubesc, dragul meu. - Ai plecat.
Îmi pare rău, n-am vrut să te îngrijorez.
Nu m-am îngrijorat. Bunica mi-a dat fulgi cu cacao la cină.
Vreau şi eu fulgi cu cacao la cină.
- Cum de n-a ţipat încă nimeni la mine ? - Nu le-am spus că te-ai dus.
Tu trebuie să le spui.
Scumpo, fă-mi o favoare şi nu te mai furişa aşa.
Îmi pare rău.
Uşurel, Marty !
Ce e, dragule ? Ce e, fiule ?
Marty !
Ce e, iubire ?
- Hai, Danny ! Scoală-te ! Plecăm. - Nu, Marty !
- Ce faci ? - Marty !
- Te rog, fiule ! - Marty !
Încetează, tati ! Dă-i drumul !
- Nu-ţi face griji, e-n regulă. - Marty, dă-i drumul ! Te rog !
- Nu face asta ! - Treci în maşină !
- Vii cu mine. - Nu, lasă-mă !
- Vrei să fii liberă, Pearl ? - Dă-i drumul !
Nu face asta, Marty !
Fără copii, soţ sau familie. Eşti liberă ! Du-te, eşti liberă !
- Alison, vino înapoi ! - Nu !
Încetează, Marty !
- E-n regulă, dragul meu. - Bine !
Bine, Pearl !
- Rămâi tu aici şi fii târfă ! Plec eu. - Nu pleci nicăieri.
Dă-mi cheile, Marty ! Nu pleci nicăieri !
Dă-te de pe maşină, mamă ! Nu te băga !
Fir-ar să fie, fiule !
Ross !
Îl urăsc pe tati !
E doar supărat pe mama. Voia să te ia cu el pentru că te iubeşte mult.
De ce e supărat pe tine ?
Uneori adulţii se ceartă ca şi copiii.
Şi trebuie să se gândească bine înainte de a se împăca. Înţelegi ?
Bine.
Ce-i aia târfă ?
Totul merge prost. Urăsc locul ăsta !
Îi urăsc atât de mult ! Vreau să scap de ei.
- O să fie bine. - Fă-i să plece.
- Vreau s-o fac. - Poftim ?
- Hai să mergem până la capăt. - Alison...
- Nu vrei ? - Nu ştiu.
- Nu mă vrei ? - Nu, nu de-asta.
Ar fi grozav, Alison, dar... Alison, te rog !
- Las-o moartă ! - Alison, n-am spus că...
Alison ! La dracu' !
- Îmi pare rău pentru scena cu tata. - Lasă.
Unde ai fost ?
- Nu e treaba ta. - Alison...
- Nici tu nu ne spui mereu unde eşti. - Eu sunt adultă.
Oare ?
Ce vrea să însemne asta ?
Am mers până la capăt cu Ross.
De azi îmi vii la 9 seara acasă în fiecare zi, ai înţeles ?
- Du-te dracu' ! - Ce-ai spus ?
Du-te dracu' !
Nu trebuie să te mai ascult niciodată.
Te-am văzut.
Am fost acolo. Trebuia să te fi văzut !
Erai respingătoare !
Eu sunt adolescentă, nu tu ! Tu ai avut şansa ta.
Ba nu.
Atunci de ce-am suferi noi pentru că tu ţi-ai ratat viaţa ?
Nu mi-am ratat viaţa, Alison !
Dar se întâmplă şi lucruri pe care nu le plănuieşti.
Ştii când am rămas însărcinată cu tine ? La 17 ani !
Eram cu 3 ani mai mare decât eşti tu acum.
Ştii câţi prieteni avusesem înainte să-l cunosc pe tatăl tău ? Niciunul.
Ştii de câte ori m-am culcat cu tatăl tău până să te am pe tine ? O dată.
E de ajuns, Alison.
- Am fost o greşeală. - Draga mea...
Nu gândi aşa, ascultă-mă. Asta nu înseamnă că nu te iubim.
Te iubeam atât de mult ! Te-am iubit de cum te-am văzut.
O să divorţaţi ?
Nu ştiu.
Îl iubeşti pe Omul cu bluze mai mult decât pe noi toţi ?
Nu. Uneori e mai uşor să fii altfel alături de un străin.
- Nu poţi fi altfel şi rămâne cu noi ? - Draga mea...
Tata e un încuiat, ştii asta.
Dar e tata ! Cum l-ai putea părăsi ?
Parcă ne urai.
Aşa e, dar asta n-are importanţă.
Alison...
Când ai mers până la capăt cu Ross, v-aţi protejat ?
Nu...
N-am mers până la capăt.
Am mers doar până la jumătatea terenului.
Aşteaptă pe cineva special ca să marcheze, bine ?
Ce-o să se întâmple ?
Nu ştiu.
- Alo ? - Bună.
- Ai ajuns cu bine acasă ? - Da.
Eram îngrijorată.
Marty ?
Trebuie să vorbim.
Cum aş putea să vorbesc cu tine, Pearl ? Credeam că suntem o familie.
Trebuie să mă duc la muncă.
Îmi pare rău.
Ce de hărţi !
Ai fost în toate locurile astea ?
Nu chiar în toate.
Nu încă.
- Ai fost vreodată în Vest, Pearl ? - Nu.
Tu şi cu mine ?
Nu e nevoie să aşteptăm. Ne suim în autocar şi plecăm.
Ne oprim pe drum şi dormim sub stele în fiecare noapte.
Haide.
Iei şi copiii ?
Ce zici ?
Cred că...
Trebuie să mă duci acasă.
Atenţie, Pearl Kantrowitz ! Întoarce-te imediat acasă.
Opreşte ! Opreşte autocarul !
- Pearl. E vorba de Daniel. - L-au înţepat nişte viespi.
E în bucătărie. Du-te !
- Nu ! Te rog ! - Bunica trebuie să scoată acele.
- Uite-o pe mama. A venit mama ! - Mami !
- O să fie bine, mami îţi promite. - Nu faceţi asta, dnă.
O să rupeţi acele. Am nevoie de cărţi de joc. Aveţi ?
- Şi de nişte praf de frăgezit carnea. - Dar ce e ? Friptură ?
- Vei fi bine, scumpule. - Ajută-l ! Ia !
Adu-mi nişte apă caldă. Pune-l într-un castron şi amestecă.
Mama e aici. O să te faci bine, o să vezi.
- Poftim. - Mulţumesc.
Urăsc viespile !
Ştiu, dragul meu. Uite cât te iubesc ele !
- Te-au umplut de sărutări. - Trage aer în piept, Danny.
- Dă-i drumul. - Câte sărutări !
- Tati ! - Hei, cowboy !
- Ce face băiatul meu ? - M-au înţepat viespile !
Ştiu, m-a sunat bunica şi mi-a spus că n-o găseşte pe mami.
- Ţi-am adus loţiune cu calamină. - Omul cu bluze m-a făcut bine cu Adolf.
Adolf, zici...
L-ai dat cu praf de frăgezit carnea ?
Are nişte proteine care neutralizează veninul.
- Aţi scos acele cu penseta ? - Omul cu bluze a zis că face mai rău.
- Le-a scos cu cărţile bunicii. - Zău, aşa a spus ?
Asta e, atunci.
- Cât ţi-a luat ca să ajungi aici ? - N-o să crezi dacă-ţi spun.
- O oră şi 38 de minute. - Cel mai repede !
Micuţul meu cowboy a dat de necaz, aşa că...
Mulţumesc.
Mai eşti supărat pe mine, tati ?
Nu sunt supărat pe tine, Danny. Nu m-aş putea supăra vreodată pe tine.
Ştii asta, nu ?
- Alison Balison Bo Balison... - Nu, nu !
Pot să fac nebunii ?
Sigur.
Doarme.
Nu tu ai fost de vină, ci eu.
Sunt lucruri pe care am vrut să le fac în viaţă...
Nici nu-mi amintesc de unele dintre ele.
Undeva, pe parcurs am dispărut.
Am încetat să mai fiu cea de care te-ai îndrăgostit.
Şi am vrut...
Am vrut să fiu din nou ca înainte, dar n-am putut.
Şi eu mi-am dorit multe, Pearl.
Crezi că-mi place să repar televizoare ? Că asta mi-am dorit când eram mic ?
Vreau să spun...
Cine ştie ce-aş fi putut deveni dacă aş fi avut şansa să merg la colegiu.
Dar n-am ajuns.
Şi ştii ceva ? Nu mi-a părut rău.
Mi-am dat seama că nu contează câte greşeli am făcut în viaţă,
câte neîmpliniri am avut, atâta timp cât am ales bine ce era cel mai important.
Pe tine.
Acum nu te mai am.
Şi mai am o întrebare, Pearl.
Cine te-a oprit ?
Te-am oprit eu să faci acele lucruri, Pearl ?
Ai venit vreodată la mine şi mi-ai spus că vrei să-ţi schimbi viaţa ?
- Şi eu nu te-am lăsat ? - Marty...
Nu e aşa simplu.
Am încercat, nu-mi găseam întotdeauna cuvintele, dar...
Tu nu mă înţelegeai. Făceai glume.
Aşa e, nu ştiu să ascult.
Nici să vorbesc nu mă prea pricep. Şi fac glume.
Dar cine te-a oprit, Pearl ?
Mama mi-a zis că am fost un accident.
- Ţi-a zis ea asta ? - Fără să vrea. S-a întâmplat.
Ei bine, asta i-am spus bunicii când mami a rămas însărcinată.
Alison...
Când am întâlnit-o pe mama ta, era cea mai frumoasă fată.
Nu-mi venea să cred că mă place. Râdea la glumele mele.
Râdea de cât de neîndemânatic eram... Şi eram un chelner neîndemânatic.
Mă rog, ne-am hotărât să facem o plimbare cu maşina.
Era o seară senină de august.
Pearl voia să vadă o ploaie de meteoriţi.
A fost incredibil, Alison.
Parcă erau artificii, dar nu se auzea nimic.
În noaptea aceea te-am făcut pe tine.
Poate a fost un accident, nu ştiu.
Dar pentru mine a fost, şi încă este, cel mai important moment din viaţa mea.
Bine ?
Cum vă puteţi despărţi ?
Dacă a fost atât de important, nu simţi nevoia să rămâi cu ea ?
Ba da.
Ştii ceva, draga mea ?
Uneori între oameni se întâmplă lucruri după care nu mai pot sta împreună.
Îmi pare tare rău, draga mea.
Bună.
- Cum se simte Daniel ? - Mai bine. E bine.
Nu pot pleca.
Am văzut.
- Îl repari sau îl spargi ? - Ce-i asta ?
De unde naiba să ştiu ?
Ne despărţim ?
Era o relaţie serioasă ?
- De ce eşti supărată pe mine ? - Mă simt ca o proastă.
Serile trecute... şi Woodstock...
Mă simt de parcă m-ai văzut dansând dezbrăcată.
N-ar fi atât de rău, nu ?
N-o să spun la nimeni nimic. Ştiu că vrei să fiu un pacifist,
dar i-am spus lui Fogler că dacă-şi dă drumul la gura aia spartă, îl bat măr.
- În regulă ? - Da.
Atenţie, omul cu plăcinte de carne e aici !
- Fiule... - Marty.
Domnul Hershel intră în atelier şi spune:
"Se vede bine când dna Hershel stă diagonal în faţa televizorului."
"Singură problemă e că dna Hershel nu vrea să stea în faţa televizorului,
pentru că are lucruri mai bune de făcut cu viaţa ei."
"Dle Hershel", i-am spus eu, "aveţi nevoie de o antenă
sau de un consilier matrimonial."
Mulţumesc.
Ai vrut să-ţi spun cum e la noul atelier.
Mulţumesc.
Îmi pare rău că te-am rănit. Nu meritai să fii rănit.
Pot să te întreb ceva ?
Voiam eu un microscop ?
Demult.
Dansează cu mine.
- Nu mă prea pricep la asta. - Nici eu.
SubRip by Driv3r