- Pari bolnav, omule. - Da. Trebuie să plecăm. Te-ai prins.
Se pare că mama e acasă. Să mergem la tine acasă.
Casa mea e de rahat.
Bună! Te pot ajuta?
- Să mă ajutaţi? - Aştepţi aici de ceva vreme.
Nu... aştept pe cineva.
E în regulă.
Te descurci cu asta. Bine. Spune.
Asta-i ideea. Poate că e prea devreme.
Scuzaţi-mă. Dumneavoastră sunteţi Gabe Michaels?
Da. Cu ce te pot ajuta?
Numele meu e Caitlin Patterson.
Îmi pare rău, te cunosc?
Mama mea a fost Elaine Patterson.
Ştiu s-ar putea să nu crezi, dar cred că sunt fiica ta.
O cunoşti?
Am cunoscut-o pentru scurt timp înainte de a ne cunoaşte noi.
Caitlin, de ce ai aşteptat atâta timp ca să vii să mă cauţi?
Am crezut că tata e mort.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Asta mi s-a spus.
Eu am aflat de tine doar după ce-a murit.
Elaine a murit?
A murit de cancer la sân cam acum o lună.
Aceasta e voinţa ei. A povestit despre tine.
Mi-a fost teamă să vin aici, nu ştiam cum ai reacţiona.
E în regulă, nu trebuie să-ţi fie teamă.
Mulţumesc.
Ei bine, nu sunt multe bunuri în documentul de aici.
Un Plymouth '78.
- Elaine n-a fost căsătorită niciodată? - Nu.
Şi unde locuieşti acum?
Am stat cu chirie. N-a lăsat în urmă economii,
aşa că acum locuiesc în maşina mea.
Nu pot să-mi imaginez prin ce treci.
Întâi pierderea mamei,
şi apoi să locuieşti în maşină. Dumnezeule!
AJ?
- Unde te duci? - În camera mea.
- Stai cu noi. Pregătim imediat cina. - Am mâncat deja.
Caitlin, ce planuri ai?
Pentru început...
- să-mi găsesc un serviciu, cred. - Care a fost ultimul loc de muncă?
- Am lucrat la un magazin de haine. - Şi şcoala?
Am...
terminat.
- Poftim? Ai terminat deja colegiul? - Nu...
- Mă refeream la... - Liceu.
Da.
Gabe, nu trebuie să fii aşa de dur cu fata. Ăsta nu e un interviu de angajare.
Ţi-ar plăcea să rămâi cu noi la cină?
COŞMARUL UNEI SOŢII
Traducere: Magda - Subtitrări-noi Team www.subtitrari-noi.ro
E în ordine, mă întorc la lucru mâine. Vom reuşi să ne descurcăm.
E vorba de tine, nu de noi.
A trecut mai puţin de o săptămână de când te-ai externat din spital.
- E o perioadă complicată. Asta spun. - Sunt bine.
Ştiu că sunt pregătită. Doctorii au spus că sunt stabilă.
Dacă e fiica ta ne vom asuma responsabilitatea.
Bună!
- Eşti prietenă cu părinţii mei? - Da.
Cred că se poate spune şi aşa.
AJ, văd că ai făcut cunoştinţă cu Caitlin.
Ascultă, fiule.
Trebuie să discutăm ceva.
Caitlin crede că ar putea fi fiica mea.
Şi dacă e adevărat ar însemna că e sora ta.
Ştiu că va lua ceva timp pentru a accepta acest lucru.
E o surpriză totală pentru mine şi mama ta care doar ce-am cunoscut-o pe Caitlin,
dar adevărul e c-am cunoscut-o
pe mama Caitlinei cu mult timp înainte de a o întâlni pe mama ta.
Şi ceea ce trebuie să facem ca familie e să aflăm dacă...
Grozav. E exact ceea ce avem nevoie.
AJ.
AJ!
- Caitlin, îmi pare rău... - Cred c-ar trebui să plec.
Îmi pare foarte rău că v-am deranjat,
- şi vă mulţumesc foarte mult pentru cină. - Cu plăcere.
La revedere!
Vino în casă, scumpo. Haide!
Da, o să fie bine. Vino.
Scuze.
E în regulă.
- Totul e în ordine? - Da.
Vă mulţumesc foarte mult, dnă Michaels.
- Eu... - Nu e nimic.
Poţi să-mi spui Liz.
Caitlin, ai vrea să...
când eşti... pare să-ţi fie rece.
Dacă vrei... poţi păstra halatul.
Mulţumesc.
AJ?
- Noapte bună! - Noapte bună!
Nu, aşa e. Pe zi ce trece mă simt mai puternică.
Mă simt eu însămi
şi vreau să încep s-alerg din nou.
Eşti pregătită pentru asta? Încă sunt sub influenţa medicamentor.
Doctorul a spus că, probabil, aşa mă voi simţi o perioadă.
De fapt, a spus că exerciţiul fizic e în ordine.
Poate chiar mai important. Deci...
Nu, nu pot. Mă duc la muncă azi.
- Bună! - Bună!
- Ai de gând să rămâi aici? - Nu sunt sigură deocamdată.
Bună, dragule!
- Pot să te duc la şcoală? - Mă duce tata.
- Adolescenţii pot fi atât de nepoliticoşi. - Am făcut cafea.
- Vrei o cafea? - Mi-aş dori o cafea, mulţumesc.
- Sper că-ţi place s-o bei neagră... - Pentru că e neagră.
Mulţumesc, am nevoie să mă trezească. Cum va decurge ziua ta?
Ce ai de gând?
Gabe mă duce la spital pentru testul de paternitate.
Da, după ce-l lasă pe AJ la şcoală.
Cred că e o idee minunată, dragă. Şi nu o face pentru că nu te credem, doar că...
Nu... înţeleg perfect. Şi eu vreau să aflu adevărul.
Probabil ar trebui să plec să-mi încep ziua.
Să ai o zi frumoasă!
Şi tu.
- Hai să ne plimbăm un pic. - Mulţumesc.
Sunt terminată! Am şi uitat cât timp a trecut.
Te cunosc. Vei reveni la maraton cât ai clipi din ochi.
- Nu sunt convinsă de asta. - Chiar te întorci la muncă aşa de repede?
Doctorul a spus că nivelul serotoninei este...
Liz, nu la asta mă refeream. Chiar crezi că e o idee bună să te întorci la muncă?
Nu din cauza locului de muncă ai clacat psihic?
Îţi mulţumesc pentru sensibilitate. Da, dar...
- Dar ce? - Nu e aşa de simplu, Angie.
- Adică avem nevoie de bani. - Hai să alergăm.
Prietene, te tot holbezi la Jackie. Încetează.
Ce? Nu mă holbez.
Du-te şi vorbeşte cu ea. Fetele nu se uită la noii veniţi.
- Ce-ar trebui să-i spun? - Cui îi pasă?
Frate, tu eşti bărbatul... Du-te. Tu eşti bărbatul.
- Bună, fato! - Bună!
Cum a mers? Ai făcut cunoştinţă cu ei?
- Da. - Şi... detalii?
A fost fantastic. N-a fost aşa cum m-am aşteptat.
Ea a fost atât de amabilă.
- M-a invitat să rămân la cină. - De ce n-ar fi amabilă?
Nu ştiu, cred că nu m-am gândit c-ar fi amabilă.
Şi el? Tatăl tau?
Azi m-a dus pentru analizele testului de paternitate.
Testul de paternitate? Ei cred că minţi?
Nu, dar cred... vrem să fim siguri, înţelegi?
Cine ştie, poate că mama mea s-a înşelat.
Salut!
Mulţumesc foarte mult.
Bine ai revenit!
Liz.
- Bună! Arăţi foarte bine. - Mulţumesc.
- Mă bucur foarte mult că te-ai întors. - Mersi.
Liz, ştii că mi-ai adus un profit mare în ultimii ani.
Dar ceea ce ai făcut în acea zi mi-a distrus întreaga afacere.
Ştiu, îmi pare rău. N-am fost eu.
Ba tu ai fost, Liz. Şi când lucrezi aici mă reprezinţi pe mine.
Numele meu e pe firmă, nu?
Când am zis că n-am fost eu, mă refeream că am lucrat foarte mult
ca să-mi dau seama de ce s-a întâmplat. Am riscat cu albumul soţului meu, Gabe,
şi am făcut al doilea credit ipotecar
şi cred că mi-am luat prea mult de lucru la firmă,
însă acum cred că totul e sub control.
- Bine. - Ai spus că ai nevoie de mine.
"Te poţi întoarce. Deşi sunt confuză, am nevoie de tine."
"Vreau să te văd,"
"Dorinţa e slăbiciunea mea,"
"dar voi aştepta..."
Asta e Caitlin.
"Acum sunt foarte singură",
"dar niciodată nu e prea târziu."
Ce frumos!
"Curând va sosi şi vremea mea, voi aştepta."
De ce te-ai oprit?
Bună, Liz!
Se pare că, Caitlin, ştie multe despre muzică. M-a inspirat nemaipomenit.
Nu... Gabe e de vină. Cântă la chitară foarte frumos.
I-am făcut chitara cadou când ne-am cunoscut.
Nu petreceam prea mult timp împreună, la vremea aceea lucram ca ospătară şi...
trebuia să salvez relaţia.
Ce romantic!
Ne poţi lăsa o clipă?
Da, cum să nu.
Mulţumesc, Caitlin. A fost distractiv.
A fost foarte bine.
N-ai mai cântat melodiile lui Les Paul de ceva vreme.
Ştiu, e adevărat. Exact asta am simţit astăzi.
A fost distractiv.
Ce e? Care e problema?
Tillman încă e foarte supărat.
Dacă încă e supărat de ce te-a adus înapoi?
Pentru că n-avut de ales.
Ştie că Nakatome ar putea pleca la altă firmă dacă nu mă ocup de conturile lui.
- Ce i-ai spus? - Ce i-am spus?
Gabe... tu nu aduci bani în casă.
Nu o lua ca pe o insultă, asta-i realitatea. Vom avea nevoie de bani în curând şi...
Nu.
Nu. Dacă asta înseamnă să-ţi afecteze starea de sănătate nu sunt de acord.
Vino aici...
- Aţi făcut analizele sângelui? - Da.
Va dura ceva vreme până când vom primi rezultatele.
Ce facem până atunci?
Nu ştiu.
Deocamdată nu m-am gândit aşa de departe.
E cazul să ne gândim acum.
Ce vrei să spui?
Cred că ar fi mai bine dacă ea ar locui în altă parte pentru o perioadă.
Cum ar fi unde?
În maşina ei?
Asta e... Liz...
azi am simţit că e foarte posibil să fie fiica mea.
Am petrecut ceva timp cu ea şi da, a existat un fel de legătură între noi.
Apoi am descoperit că şi cântă. Ai auzit-o, e incredibilă.
Este în regulă.
E bine.
Aşa e?
Nu... Ai dreptate.
Îi voi spune eu şi va înţelege.
Nu. N-o face să plece.
S-o lăsăm să locuiască cu noi
până sosesc rezultatele, bine?
- Eşti sigură? - Îmi pare rău.
O, dragă! Vino aici.
- Nu. - Îmi pare rău.
Ai jucat şi de fiecare ai pierdut.
Îţi spun doar cum e realitatea. Jur, nu e tare.
- Asta nu e tare. Continuă să te dai mare. - Şi vei pierde.
Iată lovitura banilor!
- Începem din nou. - Da.
- Caitlin. - Ce jucaţi?
- Unde ai ascuns-o, frate? - Mă ţine încuiată în subsol.
Subsol?
Sunteţi siguri că nu vreţi să vă pregătesc ceva de mâncare?
Suntem bine, mamă.
Încetează!
Mamă, pleacă de aici!
Doamne.
AJ, ai fost foarte crud.
Trebuie să plec.
Teme, prietene. Eşti mort.
- Bine. Ne vedem, frate. - Mai târziu, frate. Temele sunt nasoale.
- Ce se petrece între tine şi mama ta? - Nimic.
Bine.
- Crede-mă, n-ai înţelege. - Nu. Înţeleg, sunt nouă.
Cel puţin tu o mai ai pe mama ta, nu?
Cum era mama ta?
Când eram mică era minunată.
Îmi cânta şi-mi spunea poveşti despre toate lucrurile pe care le-am face împreună.
Eram eu şi ea împotriva lumii.
Iar când am crescut, lucrurile s-au schimbat.
Şi acum...
ea a murit.
Nu... nu ştiu cum să-l omor pe tipul ăsta.
Poţi să-mi arăţi?
- Te deranjează dacă doar privesc? - Nu.
Da, chiar aici. Ai auzit asta? Pocnitul din degete?
Băieţii Bluegrass au fost maeştrii.
Ai fost să studiezi cu unul din acei maeştrii?
Nu. Nu chiar.
Au avut câteva hituri în anii '90.
Ceea ce n-a fost cu mult timp în urmă, îţi reamintesc.
Nu-ţi da ochii peste cap, domnule. Pentru mine e ca şi cum ar fi fost ieri. Bine?
Cum merge cu noul album, dragule?
Bine.
De fapt, grozav.
Cum spuneam, mă simt inspirat.
Asta e o veste minunată.
De fapt, şi eu am o veste bună. Mi-am găsit un loc de muncă.
- Glumeşti? Unde? - La Underground Records.
- Îmi place locul ăla. - Şi mie.
Da, am văzut afişul pe fereastră şi managerul m-a angajat la faţa locului.
Numele ei e Alison, e foarte drăguţă. Încep de mâine.
E fantastic. Se cere un toast, nu?
- Chiar am deschis o sticlă de vin spumant. - Eu n-ar trebui să beau.
- Doar o guriţă, da? - Haide, aduc sticla.
Sărbătorim aici, corect? Haide.
Toată lumea ridicaţi paharul, în cinstea lui Caitlin care şi-a găsit...
Puţin!
... un loc de muncă.
Ajunge!
Foarte bine.
- Caitlin, e în regulă? - E foarte bine.
Bine. Poftim.
Foarte bine, să vedem.
- Pentru viitor, de acord? - Pentru viitor.
O, fir-ar!
- O, Dumnezeule! Poftim, ia şervetul. - E unul din tricourile mele bune.
Dă-mi voie să văd dacă putem scoate pata.
Mulţumesc, cred că e de ajuns.
Ei bine, cel puţin am salvat tricoul?
Liz, crezi că l-aş putea lua pe AJ la o îngheţată peste stradă după cină?
- Nu cred că e o idee bună. - Poftim?
- E vorba de şcoală, AJ. - E ora 19:30.
Şi copiii au dreptul, mamă. Duceţi-vă. E în regulă.
Duceţi-vă.
Liz?
Oamenii nu vor să vorbească cu mine de când am fost suspendat.
- Pentru ce ai fost suspendat? - Bătaie.
N-ar trebui să-mi fac prea multe griji. Fetelor le plac bătăuşii.
Crezi că sunt un bătăuş.
Nu chiar. Dar cred că te-ai putea purta mai frumos cu mama ta.
De ce?
E atât de enervantă, se comportă ca şi cum am fi o mare familie fericită
şi ea ar fi o mamă normală care-i pregăteşte copilului ei o gustare.
E o ciudăţenie a naturii.
Tu nu ştii ce înseamnă să fii adult, AJ.
Să ai responsabilităţi.
M-am maturizat. Aş vrea să pot spune că mama mea a primit o casa
şi am avut cine în familie în fiecare seară.
Asta nu s-a întâmplat niciodată.
Nu ştii cât ar da oamenii să aibă ceea ce ai tu.
O mamă care te iubeşte, o familie care te iubeşte.
O locuinţă în care să stai în siguranţă.
Îţi place fata aia?
Cea drăguţă?
Prefă-te că-ţi şoptesc ceva la ureche.
Bună, Alison! Întrebare:
Ai cunoscut vreo persoană care a avut o cădere nervoasă?
Am citit despre asta pe Wikipedia.
Se spune că persoanele care au avut căderi nervoase devin foarte violente.
Caitlin, de ce mă întrebi?
Bună!
Bună! Ce s-a întâmplat?
Am trecut doar să te salut, e prima ta zi şi toate celelalte lucruri.
Îţi mulţumesc.
Cine e prietena ta?
Bună, Sean! Ce mai faci? Nu prea mult. Aceasta e Alison.
Alison, uite, n-am ştiut că aceasta e ţara pumelor, dar acum ştiu.
Sunt prea tânără ca să fiu o pumă dar dacă aş fi fost, n-ai fi ajuns la fluieratul meu.
Nu ştiu ce vrea să însemne asta. Spun doar că totul ar putea fi al tău.
Vii cu mine acasă?
În ce zodie eşti, Gemeni? Taur? Care e zodia ta?
- Sunt în Gemeni. - Şi eu. Avem ceva în comun.
M-am gândit la ceea ce ai spus legat de mama mea.
De obicei era grozavă, foarte amuzantă
şi făcea cele mai bune farse.
O dată ea i-a umplut tatei cu baloane tot studioul
iar el nu putea merge fără ca cel puţin douăzeci dintre ele să explodeze.
Ea a făcut asta?
Acum câteva luni a început s-o ia razna.
Era super şi apoi s-a schimbat fără niciun motiv.
Lucra tot timpul,
chiar şi când era acasă.
Refugiată în biroul ei.
Nu dormea şi nu mânca, nu făcea nimic.
Într-o noapte m-am supărat pe ea.
Am urlat la ea.
Şi mi-a spus că eu am fost o greşeală.
Că i-am distrus viaţa obligând-o să rămână cu tata,
că tata e un mare ratat şi chestii de genul ăsta.
A doua zi...
a izbucnit la fel la locul de muncă.
Trebuia să fie dată afară dar... ei şi-au dat seama
că avea o afecţiune medicală.
E foarte ciudat acum că ea s-a întors la serviciu.
Nu vreau să se întâmple din nou.
Sunt îngrijorat.
Îmi pare atât de rău.
Eu...
Mă bucur că ai venit atunci când ai făcut-o.
Şi eu mă bucur.
Liz, îmi place foarte mult unde ai ajuns cu documentaţia.
Mulţumesc.
- Bine-ai revenit! - Mulţumesc.
- Ne vedem mâine! - Pe mâine!
Bună?
Un hamburger pentru tine.
Trebuie să mai iei în greutate. Aşa, încă o dată, şi celălalt.
Poftim, asta e! Să adăugăm nişte condimente.
Să vedem cum sunt tipii ăştia de aici.
Salut, mamă! Eşti acasă.
Doar ce-am ajuns.
- Ce pregăteşti? - Burgeri.
Caitlin ne-a arătat reţeta mamei ei.
Trebuie să fie în casă, revin imediat.
Bună!
Cum a mers cu Tillman?
Abia aştept s-aud totul, avem cinci burgeri.
Vino afară. Sunt aproape gata.
Poftim.
Nu, o să fiu in biroul meu. Am o prezentare mâine,
Nakatome va ajunge aici în câteva zile.
- Eşti bine? - Da.
Am multă treabă.
- Sarcini din prima zi? - Mda.
Ştii cum...
am discutat în detaliu acest lucru?
Trebuie să clarificăm şi ar trebui să aduc în discuţie chiar dacă simt că nu.
Bine.
Recunosc că nu mă simt în siguranţă cu ea.
Cu Caitlin.
Cu tine şi ea, de fapt.
Eu şi ea, cum?
Aseară cu vinul vărsat pe tricoul ei
şi felul în care ai atins-o...
şi-n seara asta v-am privit pe amândoi la grătar.
- Mâna ta era pe spatele ei... - Aşa e, Liz.
Pe spatele ei. Despre ce vorbim? Vorbim serios?
Nu e vorba despre locul unde ai atins-o, ci despre felul în care ai atins-o.
Au fost atingeri intime. În ambele dăţi.
Chiar romantic.
Şi ştiu asta, pentru că aşa mă atingeai pe mine cândva.
E imensă acuzaţia pe care o faci.
Te-ai gândit vreodată că poate îmi exprim afecţiunea normală pentru fiica mea?
- Nu e ceea ce-am văzut. - Nu. Ştiu ce crezi c-ai văzut, Liz.
Dar serios. Caitlin ar putea fi fiica mea.
Şi tind să cred că este. Asta-mi spune instinctul,
chiar dacă nu e... Bine, să spunem că nu e fiica mea.
Sincer, chiar crezi că aş avea sentimente pentru o puştioaică de 19 ani?
Şi crezi că aş atinge-o
în felul pe care îl descrii chiar în faţa ta?
În propria noastră casă? Dumnezeule!
Liz, e absurd.
Ştiu că am avut problemele noastre, dar acest lucru e o noutate.
Asta e... acest fapt e bun. Ar trebui să-l abordăm la terapie.
- Scuze. - N-am vrut...
- Nu. - E în regulă. Am vrut doar un pahar de apă.
E în regulă... Noapte bună!
Tocmai am... cu siguranţă am terminat faţetele preliminare
şi ştiu că le-am salvat, doar că acum nu sunt acolo.
Ştii că Nakatome va ajunge aici în două zile, nu?
- O să găsesc fişierul. Mi-am făcut treaba. - Aşa a început ultima dată.
- Chestii mici pe ici pe colo. - Domnule Tillman, oamenii fac greşeli.
Nu tu. Tu nu făceai greşeli.
Niciodată.
Ştii ce? Du-te acasă. Odihneşte-te. Petrece ceva timp cu familia ta.
- Şi găseşte acel fişier. - Nu vorbiţi serios.
Liz, asta nu e o rugăminte. Întoarce-te mâine.
- Bună, Liz! Te-ai întors acasă devreme. - De ce faci curat în camera de zi?
Încercam să ajut.
Caitlin, vreau să te întreb ceva şi vreau să fii complet sinceră cu mine.
- De acord? - Da.
- Ai folosit calculatorul meu aseară? - Nu.
Adică, e în regulă, poate ai vrut să te conectezi sau...
Dar nu am făcut-o.
După ce te-am văzut urcând scările, calculatorul meu era deschis.
Şi azi un fişier foarte important era dispărut.
Am coborât la parter pentru un pahar de apă.
De ce aş umbla la calculatorul tău? De ce aş face ceva cu fişierul tău?
Nu ştiu, Caitlin, de-asta te-am întrebat.
Ai acuzat-o pe Caitlin că ţi-a stricat calculatorul?
Am întrebat-o dacă l-a folosit.
E cam supărată în privinţa asta.
Am auzit ceva în toiul nopţii,
m-am ridicat, ea era pe hol, calculatorul era deschis,
şi când m-am dus să-i arăt lui Tillman prezentarea, fişierul era dispărut.
Şi ai dedus că ea a intrat pe calculator, ţi-a şters toate fişierele, am dreptate?
- De ce ar fi făcut asta, Liz? - Habar nu am.
Fata nu cunoaşte diferenţa între un Mac şi un PC.
De unde ştii? Pentru că locuieşte într-o maşină?
Bine, fie. Bine. Să presupunem că e un geniu al calculatoarelor.
- De ce ar şterge toate fişierele tale, Liz? - Nu ştiu.
AJ şi eu, noi am...
am îndurat multe.
Şi facem tot ce e posibil
pentru ca în casa asta totul să funcţioneze, Liz.
Poate că ţi-ai asumat prea devreme treaba asta cu Nakatome.
Cu Caitlin sau fără Caitlin, vom avea nevoie de bani în curând.
Am două ipoteci de plătit.
Suntem 90 de zile întârziere la factura electrică
şi adăugând o ironie, în curând va trebui să plătesc facturile pentru spitalizarea mea.
Deci până când albumul tău va fi terminat şi vândut,
aceasta e barca în care plutesc singură.
Îmi pare rău că albumul durează mai mult decât era de aşteptat.
Vreau să nu-ţi mai faci griji. Ce se va întâmpla dacă recidivează?
Atunci vom reveni de unde am fost în umă cu câteva luni, Liz,
şi nimeni n-o să te mai angajeze!
Nimeni.
Îmi pare rău.
Asta-i adevărul, Liz.
Trebuie să fii realistă.
Iubito, trebuie să încetezi şi să gândeşti
înainte de a aduce o asemenea acuzaţie.
Şi dacă s-a întâmplat la serviciu?
Îmi pare rău.
Mă mai iubeşti?
Ştii că te iubesc.
De ce tipul de ieri a crezut că e prima ta zi?
Nu ştiu...
Cred că el...
Nu ştiu.
Caitlin, e ceva rău şi vrei să vorbeşti.
Doar că e atât de ciudat.
Mi-am dorit atât de mult să fac parte din viaţa lui,
iar acum mă aflu acolo, dar...
- mă simt vinovată. - Vinovată?
Nu vreau să mă simt aşa.
Vino după cină.
Da.
Bună!
Se pare că ai un urmăritor.
- Nu. Aşa crezi? - Da. Nu te uita.
Cum o cheamă?
Jackie.
Stai.
- Bună, numele meu e Caitlin. - Jackie.
- Vrei să ieşim o clipă? - Sigur.
Haideţi, fetelor.
Ce număr ai?
- ...4283. - Excelent.
- O clipă. - Desigur.
AJ!
Jackie, acesta e fratele meu. AJ.
Bună!
Bună, Jackie!
- Şi lui Jackie îi plac discurile de vinil. - Da?
- Super. - Nu-i aşa? Sună mult mai natural.
Îmi cer scuze dacă am părut o ticăloasă adineauri.
M-am certat cu mama
şi am o stare proastă de ceva vreme.
Ce tare! Nu pari aşa.
Aşadar...
eu şi fetele trebuie să plecăm, dar trimite-mi mesaj.
Bine?
Pa!
I-ai luat numărul?
- Suntem o familie, nu? - Da.
Vino aici.
O, nu!
- Nu pot să cred c-am făcut asta. - Nu, AJ. E în regulă.
Mi-am pierdut controlul.
- O, nu! - AJ, e în regulă.
Probabil te-ai gândit că sunt Jackie sau ceva de genul ăsta.
Asta... s-a întâmplat.
Zici că fata asta te-a făcut să devii aşa confuză?
Ei bine, pentru început are 19 ani.
Şi ce?
Uită-te la tine, ţi-ai construit o carieră, o familie, o casă.
Poate fi oricine la 19 ani.
Ştiu, doar că...
simt că nu mai pot avea încredere în instinctele mele.
- Cum adică? - Nu ştiu.
Gabe şi ea, simt şi am văzut ceva.
- Eu... - Liz, ce-ai văzut?
Probabil nimic.
Asta vreau să spun.
Eu nu...
nu mai ştiu.
Tocmai când am început să mă simt bine.
Tocmai când am început să simt că le-am recâştigat încrederea.
Că am reunit toate legăturile de unde rămăseseră,
şi acum pare ca şi cum...
fata asta îmi stă în cale.
- Vrei să-i recâştigi pe Gabe şi pe AJ? - Da.
Atunci nu-ţi face griji în privinţa fetei ăsteia.
Gabe şi AJ ştiu exact ce simţi pentru ei.
Fă legătura cu ei atât de puternică
astfel încât nicio fată din lume nu va fi o problemă pentru tine.
Fiica pierdută de mult sau nu.
Eşti ca Oprah a mea. Eşti ca Oprah!
Bună, Jackie, sunt AJ. Vrei să ieşi?
Intră.
Bună, scumpule! Mă gândeam să luăm mâncare chinezească pentru cină,
sună bine?
Îmi pare rău, mamă. Nu mi-e foame.
Pot să intru?
Desigur.
Eşti bine, AJ?
Da.
E doar o zi ciudată.
Ştiu ce vrei să spui.
Nu prea am avut ocazia să discutăm de când am ieşit din spital.
Am vrut să ştii că îmi pare foarte rău pentru tot.
Regret lucrurile pe care ţi le-am spus.
N-am vrut să le spun.
Doar că mi-am pierdut controlul şi n-am fost eu cu adevărat.
E în regulă, mamă.
Doar că eu mă tot gândesc cum ar fi trebuit să te fi simţit...
Nu, mamă.
Eu...
mă urăsc.
- Şi-mi pare foarte rău. - Nu te simţi aşa.
- Te iubesc, ştii asta. - Şi eu te iubesc.
Ce amuzant! Îţi place asta? N-a fost amuzant?
E ceva în genul cum spuneam, da.
Bine.
Bună! Ce e?
Am vrut doar să-mi cer scuze.
- Mă simt ca o ciudăţenie. - Ţi-am spus deja, e în regulă.
Eşti adolescent şi eşti băiat. Băieţii sunt confuzi tot timpul.
Crede-mă, e normal.
Da, dar eşti sora mea şi nu vreau să te gândeşti că
eu sunt unul din acele persoane care cred că e în regulă să aibă relaţii între rude.
- Nu asta vreau de la tine. - E în regulă.
Sunt destul de sigură că nu suntem primii, frate şi soră, care s-au sărutat, bine?
- Mă simt atât de prost. - Nu te simţi.
Pot... să vorbesc cu tine?
Am vrut doar să spun dacă am făcut...
- dacă am făcut ceva care să te jignească... - Ce vrei de la noi?
- Am venit să-mi cer scuze. - Nu... Adică, ce vrei?
Nu înţeleg.
Hai, pur şi simplu...
să lăsăm mascarada, de acord?
- Ştiu că l-ai sărutat pe AJ. - Despre asta e vorba?
- Pentru că nu eu l-am sărutat pe AJ, ci el. - Haide, Caitlin, nu te-ai născut ieri.
A fost un accident, e doar un puşti. A fost confuz.
- Ştiu că e un copil, e fiul meu. - Ce vrei să spui?
Ultima dată când un tip a încercat să mă sărute şi nu am vrut mi-am întors faţa.
De ce mi-aş dori să-l sărut pe AJ? E fratele meu.
Este? Într-adevăr? Cine eşti tu? Ce vrei?
- Am venit doar să-mi cer scuze. - Nu asta vrei, spune-mi adevărul.
- Ce adevăr? - E în regulă, spune-mi adevărul.
Ce adevăr?
- Ştiu că există ceva ce nu-mi spui. - Ce se petrece?
Nu mai pot continua aşa.
O, Doamne!
Sunt rezultatele testului ADN.
E fiica mea.
A luat-o razna?
Caitlin a încercat să vorbească cu ea şi a devenit isterică.
Frate, asta e nasol.
Tata crede c-a fost geloasă şi că aşa s-a declanşat.
Stai, vă aşteptaţi să se întâmple din nou? Ca înainte?
Nu ştiu.
Aşa pare.
Numai că e în evoluţie lentă. Nu vreau ca ea să plece.
Eşti sigură că petrecerea e o idee bună?
Aşa de repede?
Ştii că dăm petrecere în fiecare an pentru tatăl tău,
e ziua lui de naştere şi înseamnă foarte mult pentru el deşi el pretinde că nu,
iar eu nu vreau ca-n acest an să fie altfel faţă de anii precedenţi.
Vreau ca noi toţi să revenim la normal.
Ei bine, în orice caz ce-o mai înseamna "normal".
- Chiar apreciez că mă ajuţi, ştii? - Nicio problemă.
- Caitlin, te rog. - Ea mă sperie.
Nu-ţi va face rău dacă la asta te gândeşti. - Nu e aşa.
Mama a ţipat la mine, m-a dat afară din casă sau orice altceva,
dar a fost ca un copil într-un acces de furie.
Liz e altfel. Este o persoană matură.
Stai prin preajmă suficient timp încât să mă crezi
şi vei vedea un acces de furie sau două.
Cred c-ar trebui să plec. Ceva se poate întâmpla, ceva rău.
Ascultă-mă.
Liz nu poate împiedica oamenii din casa asta
să-şi trăiască propriile vieţi. Nu poate face asta.
- Poate face o mulţime. - Caitlin.
Vreau ceva simplu.
Ceva în condiţii de siguranţă.
Va fi mai uşor, promit.
Nu pleca.
Mai stai un pic, bine?
Au sosit rezultatele testului ADN, ea e fiica lui.
O faci să sune ca şi cum ar fi un lucru rău.
Ce e, sperai c-a fost în secret o criminală în serie?
Nu, nu cred.
Doar că toate mă afectează.
Adică, am ţipat la ea în faţa lui AJ.
Nu ştiu dacă într-adevăr e vorba despre ea sau despre mine.
Lizzy, nu te învinovăţi singură.
Va dura ceva timp să te adaptezi situaţiei.
Încearcă o ramură de măslin.
Trebuie să închid.
- Eşti gata pentru prezentare? - Da.
Tillman şi Asociaţii de abia aşteaptă să-i aducă
pe Nakatome Resort Group la următorul nivel.
Acesta e satul Nakatome, Lost Valley, Maine.
Insula Nakatome, în afara largului coastei Georgia.
Scuzaţi-mă.
Doar...
Nakatome Convention Center, Arizona.
Ceea ce suntem foarte încântaţi încotro ne îndreptăm de aici încolo.
Nakatome Lodge, Colorado.
Bravo, Liz!
- Excelentă treabă, Liz. - Mulţumesc.
Sunt impresionat.
Deşi e un loc greu de recuperat de unde fusesem.
Mulţumesc.
Sau ceva de genul ăsta! Foarte bine, cui îi e foame?
Ştiu că vouă vă este.
Să dăm drumul la grătar.
Bună! Poftim, draga mea.
- Leac pentru gândire. - Mulţumesc. Sănătate!
Noroc!
Caitlin, eu...
voiam să-ţi spun că-mi pare foarte rău.
Nu... nu ştiu ce altceva să spun.
Mă simt atât de ruşinată.
Am fost bolnavă, o perioadă am fost internată în spital
din cauza unei căderi nervoase.
Pur şi simplu, nu mă mai puteam descurca.
Şi cel mai rău dintre toate a fost că mi-am distrus relaţia
cu cei doi oameni care reprezintă totul în viaţa mea.
Apoi ai venit tu.
Te-am văzut cântând împreună cu Gabe
şi-a fost atât de frumos, ai o voce superbă,
amândoi aţi cântat atât de bine împreună,
iar asta e ceva ce eu nu pot împărtăşi cu el, înţelegi?
Nu aşa.
Am fost geloasă.
Şi de asemenea cu AJ, mă refer la faptul că l-ai scos din carapacea lui
când eu nu am putut. Aşa că îmi cer scuze.
Îmi pare foarte rău.
Mi-aş dori să am o mamă ca tine. Îmi pare rău.
Scumpo, îţi pare rău pentru ce? Eu sunt cea care e fost nedreaptă.
Ia te uită! Cele două fete ale mele preferate îmbrăţişându-se.
Te deranjează dacă o împrumut pentru o clipă?
E cineva căruia vreau să te prezint. Fratele lui Sean, Paul.
Paul! Vreau să-ţi fac cunoştinţă
cu fiica mea pierdută de mult timp, Caitlin.
- Caitlin, acesta e Paul. - Eşti superbă!
- Bună! Sunt Paul. - Caitlin.
Deci ai fost pierdută?
Mă bucur că te-am găsit.
- E o glumă proastă, Paul. - Nu m-am putut abţine.
Chiar a fost proastă.
E de la Mike? Mi-e teamă să mă uit.
O, Dumnezeule!
Nici nu ştiu ce să spun, prietene.
Mulţumesc.
O, Doamne! E un ponei?
E din partea mea.
Mulţumesc, dragă.
Bine, foarte bine.
Grăbeşte-te şi deschide-l.
M-am gândit că am putea merge la Les Paul în week-end.
E o evadare romantică pentru amândoi.
La mulţi ani, Gabe!
Mulţumesc, mulţumesc. Ascultă, mă întorc imediat. Bine?
Haideţi, distraţi-vă!
Ce naiba faci?
- Ce vrei să spui? - N-o atinge.
Calmează-te.
- Ai înţeles? - Ce te-a apucat?
- Ai înţeles? - Gabe, încetează.
Caitlin.
- Gabe, calmează-te, calmează-te! - E fiica mea.
Vorbeam.
- Paul, pleacă de aici! - Care e problema ta?
- Vorbesc serios, dispari! - Glumeşti?
- Pleacă de aici, Paul! - Noi doar discutam.
- Asta e fiica mea! Pleacă! - Cum doreşti.
Tată, ce se întâmplă?
Pleacă de aici, Sean!
AJ...
Frate, aşteaptă.
- A fost doar o greşeală, Liz. - O greşeală?
- E gelozie, Gabe. - N-a fost o chestie de gelozie.
Sincer, crezi că am ceva cu fiica mea, nu-i aşa?
Te-am privit pe tot parcursul petrecerii. Şi nu doar eu am observat.
Am exagerat.
Cum vom explica asta? Cum explici?
Ei bine, Liz...
Având o fiică e o noutate pentru mine.
Crezi sau nu, ştiu cum sunt adolescenţii.
- L-ai văzut. - Nu e adevărat, Gabe.
- Nu e normal. - Nu ştiu ce vrei, Liz.
- Mă dau bătut. - Nici ea nu e normală.
- L-a sărutat pe AJ, ştii? - Cum adică, s-au sărutat?
- I-ai văzut sărutându-se? - I-am auzit vorbind despre asta.
- De ce nu mi-ai spus? - Nu ştiu, ea a avut o explicaţie.
- şi tu ţi-o doreai în familie. - Da, o vreau în familie. E fiica mea.
Îmi pare rău, n-am voie să am ceva pentru mine măcar o dată?
Glumeşti? Tot ce fac e pentru tine.
Vorbesc serios.
Iadul prin care am trecut eu şi AJ
în ultimele trei luni, schimbările tale de dispoziţie, acuzaţiile şi ţipetele tale.
Nu fac ceea ce mi-ai făcut în seara asta.
- Încă nu înţelegi. - Nu!
- Starea ta nu-ţi permite. - Nu sunt bolnavă.
Starea ta de sănătate afectează pe toată lumea din casa asta!
De ce crezi că AJ s-a luat la bătaie la şcoală?
De ce crezi că mi-am pierdut cumpătul cu un puşti care flirta cu fiica mea pe terasă?
Toţi avem nevoie să ne eliberăm presiunea în diferite moduri, Liz.
Da, am dat-o în bară. Bine? Putem lăsa subiectul ăsta deoparte?
Fiecare persoană din casa asta încearcă să facă tot ce e mai bine.
- Ce-i asta? Ce faci? - În seara asta dorm la subsol,
nu că ai fi observat.
- Ce-ar trebui să însemne asta? - Ştii exact despre ce vorbesc.
Liz...
Bună! Ce faci?
Ce pare că fac?
Caitlin, nu face asta.
Nu mai pot continua aşa. E prea mult pentru mine.
Caitlin, nu pleca. Nu aşa, bine? Haide.
- Uită-te la mine. - Tu eşti cel care m-a prezentat!
Ca şi cum aş fi fost o maşină de curse. Ai fost în competiţie cu el.
- N-am fost în competiţie cu Paul. - Ba da, ai fost!
Aşa vă place vouă bărbaţilor.
Întotdeauna aveţi ceva de dovedit.
Atunci îmi pare rău. Dacă aşa ţi-am dat impresia, nu asta a fost intenţia.
Doar că...
adevărul e că sunt mândru de tine.
Chiar sunt.
Eu nu sunt prea mândră de mine,
şi de aceea plec.
Uite, nu te pot opri să pleci,
dar sper să n-o faci.
Mi-ai văzut laptopul?
Cred că e în camera de zi.
...În mijlocul clasei, dra G e privită
şi el a spus "nu m-ai învăţat aşa".
AJ.
Te duc la şcoală?
Îmi pare rău.
Bine, mă simt oribil.
Şi ştiu că e greu de crezut,
dar când vei avea proprii copii vei înţelege.
- Tu măcar o cunoşti. - Nu e adevărat.
Nu e adevărat, AJ. E sora ta.
Şi?
Şi ce dacă Paul flirta cu ea? Ei îi plăcea asta.
Nu. Ştii ce? Am greşit, recunosc.
Paul ar trebui s-o cunoască mai bine. Nu să intre în casa cuiva
şi să înceapă să mângâie sânii fiicei lor. Nu se face acest lucru.
Sânii? O faci să sune de parcă ar fi fost un fel de viol.
El a fost agresiv, AJ.
El a fost.
Am de gând să-i cer scuze lui Paul,
dar ce e mai important pentru mine e ca tu să înţelegi
că ceea ce am făcut vine din suflet,
chiar dacă a fost o greşeală, nimic altceva.
Bine?
Am făcut-o numai pentru că îmi iubesc copiii.
Inclusiv pe tine.
În regulă?
Tu şi mama aveţi de gând să divorţaţi?
Nu ştiu.
Adevărul e, AJ...
că mama ta e bolnavă şi
a suferit mai mult decât credem noi.
Şi dacă s-ar interna din nou la spital?
Ar ajuta?
Poate că da.
Vreau să se facă bine, tată.
Ea are nevoie de noi mai mult decât oricând.
Ştiu.
- Ce părere ai despre sora ta Caitlin? - Nu ştiu. E minunată.
- De ce spui că e minunată? - Nu ştiu.
Ce vrei să spui cu nu ştiu? Îţi place sau nu?
Desigur, da. E foarte relaxată.
Mama ta mi-a spus c-ai sărutat-o, e adevărat?
AJ, la ce te gândeai? E sora ta, ştii?
A fost...
nu m-am gândit la ea ca la sora mea. Nu am gândit deloc.
- Mi-am pierdut controlul. E o boală? - Nu e chiar ceea ce ne dorim.
Nu.
Ascultă.
Dacă noi trei vom locui împreună, nu mai ai voie s-o săruţi pe Caitlin, ai înţeles?
Noi trei?
- Fără mama? - Nu... uite.
Doar am gândit cu voce tare, bine? Nu-ţi face griji.
Grăbeşte-te, o să întârzii.
Bună! Eşti pregătită să-i faci praf?
Da.
Domnule Nakatome.
Bună dimineaţa! Vă mulţumesc că aţi venit.
Domnule Nakatome, ştiu că veţi fi foarte impresionat
pentru ceea ce ne-am adunat azi.
Liz, începe prezentarea.
În primul rând aş dori să vă mulţumesc foarte mult
pentru alegerea firmei Tillman şi Asociaţii din nou,
ştim că există o mulţime de companii profesioniste
şi aţi fi putut alege pe oricare dintre ele, aşa că vă mulţumesc.
Sper că toţi sunteţi pregătiţi să aducem
Nakatome Resort Group la următorul nivel în Colorado.
Noi am dezvoltat un complex exclusivist izolat, extrem de inspirat.
Această e doar o prezentare preliminară grafică,
dar noi credem că aceasta indică tipul de inovaţie
al companiei Nakatome Resort Group...
Îmi cer scuze, doar o secundă.
Aşteptaţi, ar trebui să dureze doar un minut.
Noi credem că exprimă tipul de inovaţie
pentru care e recunoscută compania Nakatome Resort Group.
Doar un...
Un minut, vă rog.
Îmi pare rău, cred că acest fişier a fost corupt.
Am nevoie de un minut pentru a ajunge...
pentru a ajunge la...
pentru a-l recupera. Îmi pare rău.
Sunt foarte...
Nu ar fi trebuit să te las niciodată să te ocupi de asta!
Nu poate fi aşa de rău, dacă pot recupera datele,
în cele din urmă poate putem...
Glumeşti?
Nici măcar nu am putut face demonstraţia printr-o simplă prezentare!
Cum crezi că-i vom aduce înapoi acum?
- Liz, ia-ţi lucrurile şi pleacă. - Nu, domnule Tillman.
Detaliile le vom rezolva mai târziu.
Domnule Tillman, vă rog!
- Trebuie să vorbesc cu tine. - Bună, Liz! Eu doar...
Acum.
Toată prezentarea mea pentru Nakatome Resort Group a fost ştearsă.
De ce aş fi şters fişierul tău?
Nu ştiu, dar de când ai apărut s-au întâmplat lucruri ciudate.
- Nu m-am atins de calculatorul tău. - Gata, Caitlin.
De ce m-aş atinge de calculatorul tău?!
Ce se întâmplă?
Încerc să aflu cine e fata asta.
O cunoşti?
Bineînţeles că o cunosc. A lucrat aici în ultimele trei luni.
Am crezut că ai primit jobul alaltăieri.
De fapt, îmi amintesc clar că am sărbătorit acest fapt.
Bine, uite.
Îmi pare rău c-am spus asta, Liz. Am vrut să mă placi.
Tu ai o meserie importantă, oameni care au nevoie de tine,
familia ta are nevoie de tine.
Eşti o persoană importantă.
Am vrut să fii mândră de mine.
Nu m-am atins de calculatorul tău şi nu vreau nimic de la tine,
cu excepţia faptului de a face parte din familie.
Minţi, eşti o mincinoasă.
Nu cred că soţul tău ar avea
acel gen de sentimente pentru propria sa fiică.
Şi dacă nu e fiica lui Gabe? Nu cred că ea e cine pretinde că e.
Ang, o simt în adâncul sufletului. Ştiu asta.
Ascultă Liz, trebuie să ai foarte mare grijă.
Nu face acuzaţii fără nicio dovadă.
Dovadă zici?
Dovadă.
Da, ai dreptate... dovadă. Ai dreptate.
Ne pare rău, apelul dumneavoastră nu poate fi finalizat.
Vă rugăm verificaţi numărul şi formaţi din nou...
Unde e?
Da, trebuie să facem asta.
Bună!
- Ce s-a întâmplat? - Ea a ţipat la mine.
- Ce-a spus exact? - Ce crezi?
Vrea să ştie ce se petrece.
A ţipat la mine, spunând că i-am stricat calculatorul.
Nu mă mai întorc acolo. Nu pot.
Caitlin, mă duc să-i spun că vreau să divorţăm.
Eşti prost? Ştiu cât timp va dura.
- Caitlin, linişteşte-te. O să fie... - Nu! Mă urăsc pentru ceea ce facem!
- Ea nu e deloc cum ai spus. - Nu o cunoşti cum mă cunoşti pe mine.
- Ba da! - Ascultă-mă!
Ceea ce avem noi e extraordinar. Şi merită să luptăm pentru asta, crede-mă.
Ştiu ce rar este.
Gabe, sună-mă. Trebuie să vorbesc cu tine. Am aflat ceva. E important.
- Vă pot ajuta? - Bună ziua!
- Vreau să aflu ceva despre o familie. - Ce fel de informaţii?
Acest lucru va suna ciudat, dar recent am aflat că sora mea a murit şi...
Tocmai aţi aflat recent că sora dvs a murit?
Ei bine, nu am ţinut legătura în ultimii câţiva ani.
- Ne-am certat şi abia îmi amintesc... - Cum vă pot ajuta?
Am vrut să aflu când a murit. Aşa că pot...
Numele? Adresa?
Numele ei a fost Elaine Patterson, a locuit în Ohio.
Ohio? Doamnă, eu nu pot căuta înregistrări dintr-un alt stat.
Vă rog, eu chiar...
Doamnă, baza noastră de date acoperă înregistrările din acest stat.
Mă tem că nu vă pot ajuta.
Aţi iubit vreodată pe cineva căruia nu i-aţi spus, ştiţi,
poate din mândrie sau altceva, apoi a murit şi doare efectiv fizic?
Ştiţi?
Poate un copil sau un partener de viaţă?
Poate un părinte?
Eu...
Trebuie să ştii, trebuie să afli adevărul ca să-ţi poţi trăi viaţa mai departe.
- Cum o chema? - Elaine Patterson.
Născută pe data de 20 noiembrie, 1965.
Bună! Sun de la Ridgewood, Washington,
şi am nevoie de nişte informaţii despre Elaine Patterson,
născută pe 20 noiembrie, 1965.
Data şi cauza decesului.
Ştiu...
Da?
Înţeleg.
Bine, vă mulţumesc.
O puteţi trimite pe adresa mea?
Am o veste bună şi una proastă.
- Elaine Patterson nu e moartă. - Ce?
Este într-o închisoare federală.
Aceasta e Elaine Patterson? Aceasta e sora dumneavoastră?
Gabe, unde eşti? Sună-mă.
Mă duc să-l caut pe AJ.
Ştiu că pare o nebunie dar cred că, Caitlin, ar putea fi periculoasă.
Rezultatele ADN-ului sunt false.
Sunt false. Elaine Patterson se află într-o închisoare de maximă securitate.
Fratele meu e cam şocat în legătură cu ceea ce s-a întâmplat.
Tata se comportă atât de ciudat.
Vorbeşte despre a convieţui cu Caitlin în locul mamei.
Parcă e obsedat de ea.
Dacă tatăl tău vrea să trăiască cu propria fiică, e în regulă.
Dar nu ar trebui să-l implice pe fratele meu în treaba asta.
Nu ştii când să taci!
Dă-mi drumul!
Te omor!
Ce se întâmplă?
AJ eşti suspendat!
Eşti al naibii de afurisit!
Alo?
"Liber pentru o zi."
Vreau să te văd la etaj în clipa asta.
N-ar fi trebuit să mă săruţi la serviciu.
Ce-aş putea spune, nu m-am mai putut controla.
Tată?
AJ!
- Mamă? - AJ, iar ai fost suspendat?
Mamă, îmi pare foarte rău că am fost crud cu tine.
Scumpule, e în ordine.
E în ordine.
Ce se petrece? Am tot încercat să iau legătura cu tine în ultimele două ore.
Nu crede nimic din ce spune el, e un mare mincinos!
- AJ, despre ce vorbeşti? - Nu.
Nu ce? Ce e? Ce se întâmplă?
Au fost în camera ta, el şi Caitlin, erau...
Liz.
Trebuie să rezolvăm treaba asta cum trebuie şi în particular. Avem nevoie de ajutor.
Taci!
De cât timp?
Caitlin, uită-te la mine. Spune-mi de când a început.
Spune-mi!
Ne-am întâlnit la magazinul de discuri când erai internată în spital.
Când am fost în spital încercând să mă fac bine,
tu te tăvăleai cu o puştioaică de 19 ani?
O, Dumnezeule!
I-ai spus că eram nebună, ca tu...
să vii aici cu povestea asta stupidă şi astfel ai fi reuşit să obţii internarea?
Nu. N-am pus la cale niciun mare plan, Liz. Adică, noi doar...
Mi-ai fi luat casa. Casa pe care am cumpărat-o pentru această familie,
în care tu n-ai investit niciun afurisit de ban!
Hai să ne aşezăm şi să discutăm despre asta.
Ţi-am stat alături. Te-am sprijinit ani de zile.
Ţi-am oferit fiecare vis pe care l-am avut pentru mine.
- Cum ai putut face asta? - Nu ţi-am făcut nimic, Liz.
N-am făcut nimic. Bine?
Ne-am cunoscut, şi jur pe Dumnezeu, s-a întâmplat pur şi simplu.
S-a întâmplat pur şi simplu? Doar s-a întâmplat?!
Nu ştiu cum cineva ar putea face aşa ceva!
Nu ştiu cum ar putea face cineva aşa ceva,
cineva pe care l-am iubit, tatăl copilului nostru!
Ştii ceva? Rămâi acolo, în poziţia ta autoritară, judecându-mă!
- Nu te judec! - Ascultă-mă!
Nu te judec!
Ai acordat mai multă atenţie carierei decât acestei familii, pentru ambii, el sau eu.
A trebuit să muncesc din greu pentru ca noi să supravieţuim.
Pentru a păstra casa asta pentru că tu nu ai adus niciun ban.
Nu ai arătat niciun interes pentru muzica mea,
de o lungă perioadă de timp, ştii asta. Nici măcar nu te-ai prefăcut că ai face-o.
Când nimeni nu a arătat interesul pentru muzica ta
am făcut al doilea credit ipotecar pe casa asta ca să-ţi poţi termina albumul.
Tu mi-ai şters fişierul, nu-i aşa?
Nu ea. Ea nu ar fi ştiut cum să-l şteargă.
O, Dumnezeule! Nu-mi vine să cred.
Nu pot să cred că nu te-am părăsit cu mult timp în urmă.
Nu pot să cred că am aşteptat să se ajungă la treaba asta.
Nu pot să cred. Nu-mi vine să cred.
Liz. Las-o jos!
Liz.
Eu am plătit-o!
Lasă chitara jos!
Vorbesc serios.
Dă-mi-o! Termină!
Fir-ar să fie!
Liz! Liz, te rog!
- Te rog, opreşte-te. Liz! Te rog! - Mamă, opreşte-te!
Liz, termină!
Liz termină!
Liz, gata!
Nu! Nu te atinge de ea!
AJ, încetează! AJ, opreşte-te!
Dumnezeule!
- Ia-ţi nişte haine şi cară-te de aici. - Ştii ce, nu plec nicăieri.
Ba da, pleci!
Pleacă, tată!
Ce eliberare de presiune!
Bine.
O să-mi iau lucrurile.
Îmi pare rău.
Hai să plecăm, Caitlin.
Caitlin?
Haide odată, Caitlin!
- Liz, sunt atât... - Pleacă de aici.
Da, mulţumesc. Mulţumesc foarte mult, abia aştept să încep.
Bună lovitură. A fost foarte bine.
Da, şi ţie. La revedere!
Pleacă de acolo!
- Nu joci tu! - Jur că ţi-o furi mai rău la jocul ăsta.
- Nachos, excelent! - Mulţumesc, mamă.
Nachos-urile astea sunt delicioase. AJ, prietene, mama ta e uimitoare.
Ştiu.
- Şi e frumoasă. - O, Doamne! Nu îndrăzni să începi.
Doar spuneam şi eu.
Ce-am pierdut?
- Sean a spus că eşti uimitoare. - Da.
E adevărat.
Ştiam că-ţi plac.
Mamă, vino să joci.
- Serios? - Da, începe jocul. Provocare.
Provocarea e acceptată.
- Să-i dăm drumul. - Te voi învinge pe tine şi pe mama ta.
I-auzi! S-o crezi tu!
Bine, ce să fac?
Atacă-mă.
Atacul e pe butonul de acolo, şi de aici. Incepe!
Traducere: Magda - Subtitrări-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania