Mersi.
Asta-i bine pentru afaceri.
Mulţumesc.
Pardon!
Ce mişcare, dragă. Nu mă mai satur de ea.
- Mersi, mama. - Ai putea să-ţi laşi părul desfăcut.
- De ce? - Scott a venit să ne vadă ieri.
Ce are de-a face asta cu părul meu? A venit să-şi ia maşina de şlefuit?
Nu. A venit să ne ceară binecuvântarea.
Ce?
Wow.
Traducerea şi adaptarea: Elly/Daylike @ SFZ Team
Bună, Scott.
E minunat. E bărbatul perfect. Tu primeşti totul.
Nimeni nu primeşte totul, Brenda. Rezistă.
- Vintage Cruising Night arată bine. - Aşa e.
Observi ceva... diferit?
Poate cum te simţi azi sau cum mă simt eu?
Nu, am...
Ai noii ochelari Bluetooth Oakleys. Cât de palpitant.
E palpitant. Dar ghici cine le-a plătit? Eu. Poţi să crezi asta?
- Nu e corect. - Ei bine, e principiul.
Nu ar trebui să plătim pentru a ne face treaba.
80% din autoritatea poliţiei vine din controlul contactului vizual
cum fac acum cu tine. Vezi?
Oricum... Vreau să vorbim despre diseară.
- Bine. - Te scot la o cină specială.
Îţi ţine cineva locul la muncă. Nu-ţi fă griji. Am vorbit cu Bobby.
- Chiar acum? - Chiar acum.
- Unde mergem? - Doar la cel mai bun restaurant din oraş.
- Nu cred. - Da, The Fancy Gondola.
- Cat de tare. - E chiar acolo.
Toţi aceşti oameni, majoritatea sunt avocaţi
şi profesionişti, judecători. - Wow.
Alice...
Asta a fost votat cel mai bun Alfredo din judeţul Smith trei ani la rând.
- Suntem împreună de... opt luni? - Da?
Şi nu voi uita niciodată prima zi când ai venit cu rolele spre motocicleta mea.
Şi ni s-au întâlnit privirile.
Scuze, ştii cât de mult va dura?
Da, cel mult 25 de minute.
- Poţi mânca în timp ce lucrez. - Să ne mutăm la altă masă.
Nu, nu ne mutăm. Nu mai au altă masă.
Asta-i cea mai bună masă. E masa Gondola.
- E masa Gondola. - E romantic.
- E foarte romantic. - Mi-a luat două săptămâni s-o rezerv.
Sau aş fi făcut asta acum două săptămâni.
Alice, te iubesc pentru ceea ce eşti.
Bogată sau săracă. La bine şi la rău.
- Tu eşti fagurele meu. - Scuzaţi-mă, dle. E vreo problemă?
- Ambianţa e puţin deranjantă. - Sigur.
Am planificat asta cu restaurantul. Nu ştiu cum s-a întâmplat asta.
Care e geniul care s-a gândit să construiască chiar acum?
E scandalos. Nu-mi vine să cred. E...
- Cererea mea în căsătorie e ruinată. - Nu, nu e, Scotty. Haide.
Îmi cer scuze, dle. Aveţi răbdare câteva minute.
E prea mic.
Vreau să zic, e perfect. Degetul meu e prea mare.
Fagurele de miere are degete groase.
Da, mă căsătoresc cu tine.
Din adâncul inimii...
va fi onoarea mea să fiu...
E introdus adânc în partea din faţă a lobului frontal stâng.
5 centimetri sub scalp.
Trebuie să avem mare grijă, sau ar putea avea traume pe viaţă.
Staţi! Nu are asigurare. Opriţi totul.
Mulţumesc, Arlene. Eşti un înger.
Sunt lihnită. Unde s-au dus acei hamburgeri?
Trebuie s-o operezi. E o urgenţă.
Urgenţă. Ce cuvânt interesant.
O rană de glonţ sau sângerări interne, astea sunt urgenţe.
Ea nu sângerează. Se poate ridica şi plecă de aici.
Ar putea fi urgenţă, într-o săptămână, o lună, dar nu azi. Deasemenea...
M-am săturat să vină aici oameni de 25 de ani neasiguraţi
şi să se aştepte la serviciile noastre gratis.
Şi noi suntem răspunzători, asta înseamnă că am putea să vă plătim noi.
De ce nu daţi în judecată restaurantul The Fancy Gondola?
Cu toate procesele, ar dura ani de zile să ia banii.
Stai. Cât ar costa asta?
Cum să coste 150,000 de dolari să scoţi un cui afară?
E o operaţie pe creier.
E blocat în osul sesamoid care e după nas. E adânc. Nu e bine.
Poate ne-am putea căsători şi să am asigurarea lui Scott.
Atunci cuiul ar fi o condiţie preexistenta şi asiguratorii nu ar plăti.
Şi dacă îl lăsăm acolo?
Cred că am mai văzut asta pe internet.
Un rocker are nişte cuie în cap şi e bine. Aş putea fi şi eu bine.
Depinde de locul lui. Şi al tău e într-un loc prost.
Cât de prost, doctore? Am de-a face cu probabilităţi zilnic, bine?
Asta-i treaba mea. Ce şanse sunt ca Alice să fie complet distrusă?
Ar putea pierde controlul gurii, ar putea vorbi neclar.
Să saliveze excesiv toată viaţa.
Nu ar fi o soţie prea grozavă.
Iubirea noastră e mai puternică, nu, Scotty?
Scotty? Scotty?
Să ascultăm ce are de zis doctorul.
Altă opţiune, dacă cuiul se mişca în interiorul lobului...
atunci ar putea pierde tot felul de inhibiţii.
- Asta-i foarte bine, nu? - Da, asta ar putea fi bine.
Sincer să fiu asta... ar putea fi o problemă.
Ar putea fi bine pentru sex.
Poate aş putea avea în sfârşit un orgasm.
Bine, dragă. Asta e privat.
Ţi-am zis deja că 50, 60% din femei nu au orgasm în timpul sexului.
Dar dacă începi uşor, cum ţi-am spus?
Şi apoi să începi din unghiul care-mi place?
În fine.
Cuiul e în lob, ar putea chiar
să cauzeze atacuri de panică, momente imprevizibile
de nervozitate, mânie, furie. - Da, am citit acelaşi articol.
Şi ar putea vorbi... fragmente din altă limbă
la care poate a fost expusă când era mică.
E aiurea, dar se întâmplă. Am mai văzut asta odată.
Doamne. O ţii minte pe portugheză Jimena, dădaca mea?
Vroiam să fie domnişoara de onoare.
Da, da, Jimena...
- Da, dădacă. - Ce faci?
Trebuie să-l lărgim puţin, nu?
Încă suntem logodiţi?
- O să... - Suntem, nu-i aşa?
Să-ţi reparăm capul deocamdată. Şi vedem apoi ce facem, bine?
Asta-ţi va aduce noroc acum.
I-ai schimbat inelul de logodnă cu un picior de găină?
E o gheară de şoim. Înseamnă mult pentru mine. Alice ştie asta.
Mi-a adus mult noroc de-a lungul anilor... 90% din timp.
Ce face copilul nostru?
- Mamă, tata. - Iubito.
Îmi plătiţi, vă rog, operaţia?
- Sigur că da. - Gheară de şoim funcţionează.
- Cat costă? - 150,000.
150,000?
Nu avem atâţia bani.
Credeam că am asigurarea voastră.
Nu, iubito. Nu mai ai de când ai împlinit 22 de ani, nu ştii?
Ţi-am zis să alegi între asigurare şi cardul de credit
care tata a plătit 500 de dolari pe an. - Da. Îmi amintesc.
Atunci credeam că va fi mai distractiv cardul de credit
dar acum asigurarea îmi pare o alegere mai bună.
Aşa se întâmplă.
Bob, am putea ipoteca iar casa să plătim pentru asta.
- Da. - Da.
Nu. Deja avem o a doua ipotecă la casă.
Nu s-a logodit cineva azi?
- Asta-i... în aşteptare. - Ce?
- Da. - Nu.
- Încă sunteţi logodiţi. - Vom rezolva asta.
O vom rezolva cât ai clipi. O vom rezolva.
V-aţi logodit. Vom ţine o strângere de fonduri.
Arăţi bine.
- Bună, Alice. - Bine ai venit. Citeşte despre operaţie.
Bună, citeşte despre operaţie? Ce mai faci? Citeşte despre operaţie?
- Poftim. Nu o pierde. - Bună.
- Bună, Brenda, ce mai faci? - Arăţi bine.
Şi tu. Citeşte despre operaţia pe creier? Aici e al tău.
Acel sentiment spongios e greu de rezistat.
E creierul tău, să ştii.
Da, e creierul meu. Te rog, nu-l mai apasă.
- Sunt doctor, mai ştii? - Un doctor veterinar.
- Vacile nu-ţi pot spune când le doare. - Ba îmi pot spune.
Alice, au mai venit oameni fără asigurare cu răni.
Ce? De ce nu-şi pot face singuri o strângere de fonduri?
Nu, cred că sunt aici să te susţină. E o chestie solidară.
- Îl mai ştii pe părintele Norm? - Bună.
Scuză că nu am mai venit la biserică de şapte ani. Am fost cam ocupată.
Poate această criză te va întoarce la D-zeu. Cum l-a adus pe Keyshawn.
Şi problema mea m-a îndepărtat. Sunt într-un moment sabatic acum.
I-au dat concediu indefinit din cauza situaţiei lui medicale.
- A fost sabatic. - L-au forţat să ia o pauză.
- Bine, asta nu e important. - E important.
S-a rugat la D-zeu să-i salveze mariajul lui de 40 de ani.
Şi D-zeu i-a răspuns cu Viagra şi Cialis.
Dar asta nu a mers. Şi apoi a răspuns cu o super pastila experimentală.
- Am semnat o clauză de renunţare. - Vezi asta?
- Nimeni nu vrea să audă asta. - Wow.
- Bine, super. Să mergem, Scott. - Bine.
Ai văzut cât de mare era coşul preotului.
Bună, tuturor. Vreau să vă mulţumesc că aţi venit. Sunteţi toţi arestaţi.
Glumesc. Vroiam să spun că trebuie să cerem donaţii.
Vroiam să spun că...
Scuze. Alice, boxele nu sunt conectate bine. Rezolvă-le, te rog.
Am pregătit nişte notiţe. Nu plecaţi, vă rog. De ce pleacă toţi?
6.33, 6.34.
Nişte mărunţiş de la verişorul Al.
Încasează banca un cec de un dolar?
Asta-i de la Jim. Oamenii au zis că ar fi dat mai mult dacă era un rinichi.
Ce ar trebui să facă? Să-şi bage un cui în ficat?
Am cerut ca boxele să fie conectate...
- Am încercat. - Nu e bine când nu poţi primi
ajutor financiar de la albi.
Vom face rost de bani prin vechea metodă. Muncim şi economisim.
Nu pot. M-au concediat.
Asta nu e bine.
Nimeni nu primeşte totul, mai ştii, Alice? Rezistă.
Trebuie să fie ceva să putem face.
Sunt medic veterinar de 23 ani.
Am văzut furci înţepenite în capul vacilor. Cred că mă descurc.
Nu sunt de acord. Nu ai permisiunea mea, Alice.
Cuiul acesta stă între mine şi tine şi totul, Scotty. Trebuie să iasă.
Dacă ceva merge prost, nu da vina pe mine.
Nu vreau asemenea discuţii în sala mea de operaţii.
- Nu e vina mea. - Anestezicul.
- Dă-mi anestezicul. - Aşa au făcut-o şi cowboy-ii.
- De ce bei aia? - Da. De ce bea doctorul?
- Îmi stabilizează mâinile. - Îmi place de ea.
- Ar putea să ne opereze şi pe noi, Rev. - Să vedem cum merge asta.
Google nu arată prea multe similarităţi între creierul bovin şi cel uman.
Google nu are mereu dreptate. Nici Wikipedia.
Cred că sunt copii care inventează chestii acolo.
- Părinte, te rog. - Rugăciune.
Binecuvântează această operaţie nebună. Ghidează
mâinile Ritei. Protejeaz-o pe Alice, Amin.
Iată ce voi face. Voi lua această pensetă...
şi voi intra 3, 4 centimetri.
Şi voi găsi cuiul.
Trebuie să...
Trebuie să intru destul de...
Ce? Nici nu pot vedea cuiul.
- Sper că nu fac gaură mai mare. - Opreşte-te atunci!
Staţi!
- Am dat de cui. - Bine.
- Poţi s-o faci. - Bine.
L-am prins. L-am scăpat.
- Haide. - L-am pierdut.
E ca seminţele de pepene. Ştii, îmi alunecă...
Fir-ar, Alice!
Băiete.
- La naiba! Vă urăsc pe toţi! - Alice! Ce...
- Iisuse, e că exorcistul. - Rita, ai atins partea nervoasă.
- Ai deranjat cuiul, Rita! - Am făcut ce am putut cu ce am avut!
Sunt speriată. Sunt foarte speriată. Unde-mi este creierul?
- Ce s-a întâmplat cu faţa ei? - Ce s-a întâmplat cu fata mea?
E doar funingine. Acum, daţi-vă la o parte şi lăsaţi-o să respire.
Asta facem cu o vacă nebună. Asta facem.
Trebuie să tratezi situaţia la fel ca şi cu un om înarmat.
Atacă şi reţine. Staţi în spate. Alice?
Suntem două persoane care vorbesc, bine? Nimeni nu trebuie să fie rănit azi.
- Scott, am emoţii. - Te voi ajuta.
Dă-mi aia.
Şi fă ce-ţi zic. Vreau să inspiri... şi să expiri.
Tu lucrezi pentru guvern. Nu le poţi spune să-mi repare capul?
Ce gând nebunesc. Uită de el.
"Guvernul trebuie să plătească pentru ochelarii mei Bluetooth Oakleys,
şi pentru pistolul cu electroşocuri dar pentru operaţia lui Alice,
e o nebunie, pentru că a trebuit să stăm la masa Gondola."
Masa asta e romantică 99% din timp.
- Cuiul vorbeşte, Scott. - I-a plăcut masa Gondola.
Nu cred că apreciază timpul şi energia
depusă pentru a pregăti cererea. Asta a fost despre noi.
Şi acum e despre ea. Ştii, "Sunt rănită.
- Am nevoie de atenţie." - Nu vrea atenţia asta.
Crezi că eu vreau atenţia asta? Nu pot controla asta.
Mi-ai refăcut inelul? De e nu îl faci pentru degetul ăsta?
Asta e inacceptabil.
Îmi pare rău. Nu ştiu ce mi se întâmplă.
În regulă, până aici.
Avem nevoie de puţin spaţiu.
A anulat logodna. Cât de crud.
Nu ştiu ce a însemnat asta.
Cred că te întreabă, în portugheză, dacă te desparţi de ea.
Tu, Scott, te desparţi de mine? Anulezi logodna noastră?
Nu vreau, dar sunt şanse mari ca tu, Alice,
să te transformi într-un dezastru portughez, nervos şi panicat.
Poate sunt şanse să ne împăcăm dacă te refaci.
Dar asta depinde de cât timp durează.
Ai lăsat uşa întredeschisă. Dar asta nu merge niciodată.
- E un miraj. - Mă părăseşti.
Da. Trebuie să fie aşa. Îmi pare rău. E necesar.
- Ai zis că nimeni nu va fi rănit azi. - Lucrurile nu ies mereu cum le plănuim.
- Scott, Scott. - Nu, Scott, nu pleca. Nu, te rog.
- Îmi pare rău. - Te rog, rămâi, Scott?
- Haide, Scott. - Nu, Scott.
- Nu o face, omule! - Descarcă-te.
- Scotty! - Da.
Poţi sta aici cu noi... o perioadă scurtă de timp.
- Bună. - Salut, părinte, Keyshawn.
- Ce mai face faţa noastră? - E puţin depresivă
de când cu despărţirea, dar îşi va reveni când vă va vedea.
- Vreţi să intraţi? - Mulţumesc.
Dragă. Uite cine e aici.
- Alice, ce mai faci? - Bună, Alice.
Doamne.
- Ar trebui să mai iasă la aer. - Să mai ieşi din casă.
Nu. Asta nu a fost prea benefic cu nervozitatea ei.
Şi pe mine m-au ajutat rapperi nervoşi să-mi accept situaţia medicală.
Care e mai exact situaţia ta medicală, Keyshawn?
Nu am mai apucat să auzim asta.
Credeţi-mă, nu vreţi să ştiţi.
Ba vrem să auzim. Nefericirea adoră compania, nu-i aşa, dragă?
- Da, te rog. - Mulţumesc.
Numele meu e Keyshawn McWilliams.
Nu reuşeam să-i atrag atenţia unei domnişoare.
Aşa că am decis să intru în circuitul de ridicat greutăţi.
Am ajuns până în semifinale
unde era să bat recordul la clean jerk 250.
Şi nu ai putut şi te-ai rănit la spate.
De fapt am reuşit.
Şi am învăţat un nou cuvânt numit "prolaps", care era în zona anusului.
De ajuns. Nu vreau să o necăjesc pe Alice.
Nu ştii ce o poate declanşa cu chestia asta în capul ei.
La ce te uiţi?
Bob?
Căutam ceva potrivit pentru Alice.
Bob?
Mă bucur că sunt aici... ajutând oameni.
Îmi plac oamenii. Ador să ies din biroul de avocatură.
Şi să merg prin oraş, să aud oamenii, să-i miros.
A...
Guvern.
Dacă are cineva o problemă care poate fi rezolvată juridic, eu sunt omul vostru.
Sunteţi invitaţi să mă vizitaţi oricând în Washington.
Eu sunt invitată. Trebuie să vorbesc cu el.
Acel idiot nu te poate ajuta, Alice.
E treaba acelui idiot să mă ajute, Mom. Tocmai a zis asta
şi nu e chiar un idiot. A fost gentil şi grijuliu.
Să transformăm o problemă într-o idee.
M-aş putea vindeca. Aş putea să mă întorc acasă, să mă mărit cu Scott.
Şi apoi totul va fi bine iar.
E prima oară când o văd entuziasmată în aceste trei săptămâni.
Nu, Bob. Nu merge la Washington.
Nu mai suport asta. Trebuie să ies de aici,
trebuie să-mi rezolv capul. Trebuie să-l cunosc pe tipul ăsta.
- Ce tip? - Scott.
Vezi, Alice? Acum nu mai trebuie să mergi la Washington.
- Chiar te-ai întors pentru mine, Scott? - Am venit să-mi iau maşina de şlefuit.
Şi să văd dacă eşti bine. Dar cred că asta nu s-a întâmplat.
Care-i treaba cu Washington? Nu sună bine.
- Voi primi ajutor acolo. - Creierul tău se sabotează singur, Alice.
Nu poţi repara un creier nebun cu idei nebuneşti. E imposibil.
Nu e imposibil. E o idee bună.
Sau doar o idee. E singura care o am.
Nu e una bună.
Poate e un fel de chemare. Să călătoresc cu Keyshawn va fi ca...
Iisus petrecându-şi zilele cu prostituate şi leproşi.
Mulţumesc.
Nu, părinte. Nu o poţi încuraja.
Sunt şanse de 105% că asta să fie o idee proastă.
Bob, maşina de şlefuit?
Bine, dar va trebui s-o iau iar dacă vă trebuie să fac... rampele pentru Alice.
Încă vreau să mai vorbim dacă te faci bine.
Îmi pare rău. S-au terminat tururile azi.
Nu suntem aici pentru un tur. Vrem să-l vedem pe dl Howard Birdwell.
Dră, vă rog să vă îndepărtaţi...
- Nu-ţi fă griji. E doar asta. - Arma!
Nu e încărcată.
Doamne, am fost împuşcată!
Eşti în regulă.
Bine, nu am fost împuşcată. Dar sunt traumatizată.
- Adu-o aici. - Îmi cer scuze.
- Nu mai pot lucra. - Ce e asta?
L-am adus să-i arăt lui Howard Birdwell ce mi s-a întâmplat.
Da, nu s-ar fi descărcat dacă nu l-ar fi luat ea.
- Ce era să fac? - Da. E ofiţer de pază.
Şi unul foarte bun. Care e numele tău?
Rakeesha. Toţi îmi zic Ra-Ra.
Numele meu e Keyshawn. Oamenii mei îmi zic Ki-Ki.
- Dragă, trauma ta mă excită. - Iisuse.
Îmi cer scuze pentru prietenii mei albi insensibili.
Să te duc la Benihana şi să-ţi ofer un sake.
- Ce? Mergeţi acum? - Tocmai am ajuns. Cum rămâne...
În comunitatea de negrii, atât de repede se întâmplă.
- Cum rămâne cu misiunea noastră? - Şi visul nostru?
Dar cu pacea între naţiuni? Ce s-a întâmplat cu asta?
Baftă.
Cred că am rămas doar noi doi. Să mergem.
- Eşti gata? - Da.
Bună, bine aţi venit. Biroul de informaţii e acolo.
Şi înscrierile pentru programări durează două, trei săptămâni.
Doamne, el e?
Da, e foarte ocupat cu legislaţia.
Încep să cred că sexul e supraestimat.
Jumătate din timp conexiunea e aşa şi aşa.
Şi apoi te implici şi bla bla, ştii?
M-ai bine aş juca golf, mama.
Ştiu că am carisma, dar nu le pot face pe toate.
Nici nu pot lua lipici colorat pentru copiii mei.
- Mă omoară. Am dat peste asta. - Nu putem să intrăm pur şi simplu.
Dar e chiar acolo.
Doamne, deputat Hendrickson. Ce onoare.
- E înăuntru? Se cam grăbeşte. - Dle, Organizatorul parlamentar e aici!
Trebuie să ne schimbăm pentru prânz.
- Howard? - Ce?
- Eşti într-un scaunul electric. - Ce? Am votat pentru sârmă cu trei lame.
Nu vorbesc despre petiţia imigraţiei. Baza mea pe lună e în pericol.
- Au fost anunţurile opoziţiei. - Ce e cu ele?
- Au fost foarte eficiente. - În ce fel?
Vor să dea bani pe şcoli şi parcuri, nu pe o bază militară pe lună.
Îi vom face pe aceşti oameni
să spună că baza mea pe lună le va masa picioarele.
Nu ştiam că o bază pe lună poate face asta.
Ne protejează, nu? Ne ţine în siguranţă şi să nu explodăm.
- E Pam Henry, acea femeie astronaut? - Da, ea e.
- Doamne. - Serios, trebuie să plecaţi.
- Am fost invitată. - Organizatorul parlamentar e aici.
- Vă puteţi întoarce mâine? - Mâine?
De ce mai sunteţi aici?
Avem acea întâlnire săptămâna asta.
Şi vreau să găseşti pe cineva cu o cauză bună care e ascultător...
controlabil...
care să vină să susţină... baza noastră pe lună.
- Săptămâna asta? - Nu te-au vizitat copiii de la şcoală?
Da, erau destul de duri cu mine pentru nişte copii de opt ani
şi nu i-aş vrea înapoi.
Trebuie să găseşti pe cineva, Howard. Luna e biserica mea.
- Ştiu că e. - E un loc special.
Ţara asta merită să aibă o bază militară acolo.
- Bună. - Bill.
Am veşti bune. Cercetaşele... ne fac fursecuri.
- Ce? - Da.
- Nu cred. - Da.
- Fursecuri făcute de cercetaşe? - Da.
- Pentru baza de pe lună. - Da!
Ştii cât e de important? E că primirea statutului de reper naţional.
Ştiu. Cum naiba ai făcut asta?
Pentru că le-am zis că o aducem pe Shakira pentru concert.
Despre asta vorbesc.
- Mă întorc la muncă. - Da.
- Pe ei. - Bravo!
- Totul merge bine. - Dă-i bătaie.
Shakira?
- Cum a obţinut-o pe Shakira? - Poate a făcut-o, poate nu.
Important e că avem fursecurile.
Într-un mare fel.
Uită-te la asta. Cred că i-a obţinut şi pe Boy Cubs.
- Ce? - Trebuie să te schimbi pentru prânz.
Asta entuziasmează mereu oamenii, pentru că a fost în spaţiu
de trei ori, pe corpul ei.
Poţi închide uşa să am puţină intimitate, te rog?
Trebuie să te impui, Howard. Sunt 100 de tipi cu care te-aş putea înlocui.
Adu pe cineva la evenimentul media.
Trage fermoarul.
Înţeleg, bine? E dură. E termenul scurt.
Şi nu e cea mai bună idee să cauţi oameni care nu sunt pregătiţi
sau care nu au repetat în faţa camerei. - Cum rămâne cu prânzul?
- Sunt în urma ta. - Acum.
Am făcut opt ani la NASA pentru ea, bine?
Încă 15 aici, da? E genială, decât dacă nu pleacă de una singură.
Atunci e un dezastru. Un coşmar. Despre asta vorbesc.
Ce faci?
Mai bine fă ce îţi zic, bine? Nu o voi mai repeta.
Am venit până aici şi nici nu o să ne vadă. Bine, ştii ce?
Uite ce vom face. O să intrăm într-unul din birouri
şi o să ne prezentăm cuiva.
- Penisul meu mă omoară. - Doamne.
Îmi pare rău s-o zic aşa, am stat pe lângă Keyshawn prea mult.
E rău?
E greu de mers. E foarte... foarte aiurea.
- Trebuie să mergi la motel. - Nu, vreau să te susţin.
Nu, du-te motel, insist. Fă o baie. Trebuie să fie o maşină de gheaţă.
Ar fi plăcut asta.
- Du-te. - Vei fi bine?
- Da. - Aştept un raport complet.
Bine.
Fă-te bine.
w W w.T iTr ArI.ScEn Ef Z.nE t
Avem o întâlnire aici, scuze.
La naiba cu democraţia. Îţi sparg faţa.
- Dl Birdwell? Sunt din districtul dvs. - Da?
V-am văzut la TV. Aţi fost grozav. Şi aţi fost real.
Am venit să vă văd azi, dar nu m-au lăsat.
A fost o zi destul de agitată...
- Aveţi mâinile foarte fine. - Mulţumesc. Merg mult cu rolele.
- Nu ştiu ce are de-a face cu mâinile. - Cine ştie?
Uneori vântul îţi face pielea fină sau aspră său... Nu ştiu.
Ce va aduce la DC?
Am venit pentru că vreau să ajut oamenii care au afecţiuni ciudate
care nu şi le permit să le vindece. Presupun că asta e asigurarea.
Asta... e greu de realizat.
Din păcate, e imposibil. Îmi pare rău...
- Imposibil? - Durează mult. Serios.
Baftă cu asta, pentru că eu sunt începător aici, fac lucruri de începător, deci...
Atunci de ce inviţi oamenii aici? De ce zici că-i poţi ajuta?
Nu crezi că vreau să ajut? Vreau să ajut oameni.
Doar că trebuie să fie lucrul potrivit la momentul potrivit.
Nu e prea practic, nu-i aşa?
- Eu doar încerc, îmi pare rău. - Practic?
Sunt foarte presat acum. Vezi birourile astea?
Fiecare are câte un şef care-mi spune ce să fac.
Îmi spun cât e ora, ce zi e şi când îmi zic "sari, Howard,"
eu întreb cât de sus, dle sau dna... sau exact.
Da. Vezi? Despre asta vorbesc.
Acum mă auzi. E greu să lucrezi pentru oameni.
E greu să munceşti, chiar şi să iei lipici colorat pentru copii,
pentru copiii oamenilor, bine?
Deci nu înţeleg, încerc să fiu...
Asta a fost ciudat. Nu am vrut să fac asta.
Nu, înţeleg. E toată treaba cu rock star-ul politic misterios.
A fost inadecvat. Nu ar trebui...
Nu e adecvat aici. Dar nu e inadecvat aici, înăuntru.
Nu e nimic în neregulă cu ce ai făcut.
- Poftim. - Ai grijă la...
Scuze. Da. Tati.
Ai nişte...
- Da, stai, mâinile mele sunt... - Îl iau eu.
Doamne, stai...
Da.
Orgasmele există.
Am avut partide de sex foarte bune,
dar asta a fost ceva nou.
Doamne, sunt o târfă murdară cu cui.
Ce e o târfă cu cui?
Am un cui de 7 cm aici.
Uneori mă face să mă comport aiurea. Şi acum mă comport ca o târfă.
Ai un cui în cap...
şi te face să fii o curvă?
Da. Scuza ta care e?
De ce să-mi cer scuze? Cred că asta e un caz de sincronizare bună şi noroc.
Nu aş fi făcut niciodată asta.
Nu cred că e doar vina cuiului. Mi s-a spus că am un farmec personal.
Aşa e. Dar a fost din cauza cuiului, nu?
Va trebui să te contrazic.
- Şi acum va trebui să plec. - Ce?
Stai! Cum rămâne cu problema?
Problema asta, voi transforma problema într-o idee. Ce zici de asta, dle?
Ce s-a întâmpla cu asta?
Eşti...
eşti atrăgătoare.
Înainte să cred că eşti un fel de...
problema imposibilă, dar acum eşti...
o fată cu un cui în cap şi asta e...
foarte interesant şi foarte uman.
Ai mai fost la un eveniment pe o bază militară pe lună până acum?
Nu cred, nu.
Atunci te invit eu la una... unde ne poţi ajuta, bine?
Stai puţin, credeam că eu am nevoie de ajutor.
Nu, dragă, în oraşul ăsta, trebuie să dai ca să primeşti.
Nu am făcut deja sex?
Trebuie să dai ceva din punct de vedere politic
ca să primeşti înapoi. - Corect.
Mă ajuţi să promovez baza de pe lună şi-ţi ofer asigurarea.
Dar nu ştiu nimic de baza de pe lună.
Ce trebuie să ştii e că ne ţine în siguranţă... şi să nu explodăm.
Şi că e pe lună.
O bază militară pe lună? Ce face o bază pe lună?
Ce trebuie să ştii e că ne ţine în siguranţă şi nu explodăm.. Şi e pe lună.
Şi dacă facem asta, ne va ajuta cu treaba noastră.
Aşa funcţionează. O mână o spală pe cealaltă.
- E minunat, ştii? - Ce? Ce e minunat, Norm?
Mi se pare incredibil că...
într-o scurtă conversaţie pe hol v-aţi pus de acord cu toate astea.
Nu am mai auzit că doi oameni, după o scurtă conversaţie să...
Ei bine, asta s-a întâmplat. Doar asta s-a întâmplat.
- Nu mint şi nu sunt o mincinoasă. - Nu am zis că eşti mincinoasă.
Bine, pentru că nu sunt. Doamne, ai.. Ai făcut ceva diferit?
Arăţi foarte sexy... Ţi-ai făcut ceva la păr?
- Eu nu am păr. - Da, bine.
- Keyshawn. - Unde ai fost?
Cu Rakeesha.
Deci îi plac golanii până la urmă. Am condus programul de ajutor al tinerilor,
ştiu ce le place copiilor să facă.
Nu contează. Pentru că ea e puternică şi profundă.
Şi-i place să facă picturi ca asta.
Bam!
Vă place de mine acum?
Wow. Ăla e capul tău pe corpul unui lup care plânge?
Ea mă vede că liderul haitei ajutându-i pe lupii răniţi şi slabi.
Da. Îmi place cum s-a jucat cu umbrele.
Îţi înţelege problemele de sănătate?
Nu, nu i-am zis de asta.
De ce crede ea că eşti aici, Keyshawn?
Să vă susţin pe voi, nişte oameni trişti şi răniţi şi problemele voastre.
De asta mă iubeşte. Şi de asta trebuie să fiţi de acord cu povestea mea.
- Pentru că sunt îndrăgostit. - Credeam că nu crezi în dragoste.
Încep să învăţ cum să am încredere din nou.
Nu-mi zdrobiţi iubirea.
Trebuie să-mi susţineţi minciună.
E nevoie de sinceritate în dragoste, Keyshawn.
Rakeesha se aşteaptă să conduc.
Îi vezi pe ceilalţi lupuşori? Sunt răniţi şi loviţi.
Cine e în conducere? Eu. Eu plâng pentru voi.
Eu... plâng... pentru voi.
Mai uşor, copii!
Dna parlamentar, putem vorbi, vă rog?
- Alice! - Uite, e Howard.
Bună!
- E minunat, fantastic. - Nu-i aşa că e captivant?
El e părintele Norm.
- Încântat. - Bună.
Şi ei sunt Keyshawn şi Rakeesha.
Bună. Kanye, Shaniqua. Încântat de cunoştinţă.
Sper că eşti pregătită să vorbeşti la TV.
Nu am pregătit nimic. Nu ştiam că trebuie să pregătesc ceva.
De ce mi-a zis Kanye? Numele meu e Keyshawn.
Vorbeşte că cineva bolnav şi care... are nevoie de protecţie
şi o cere de la baza de pe lună.
Mai exact cum ne va ajuta ea pe noi?
Trebuie să fim protejaţi şi...
- În siguranţă şi să nu explodăm. - Da. Bine, minunat.
Dar mai specific, cum exact ne va ajuta acum?
- Da, bună întrebare. - Păi...
Vom vorbi cu şefii să vă facă o micuţă asigurare,
pe poliţa bazei pe lună, bine?
Ca un fel de satelit mic care nimeni nu vede că orbitează în jurul lunii.
- Aşa se face. - Slim Shady. Îmi place.
Da. Ce e, o melodie sau pastramă sau ce?
Cine vrea să o cunoască pe Pam Henry Hendrickson?
- Eu vreau. - Femeia astronaut.
Să mergem.
De ce îmi zice Kanye? Numele meu e Keyshawn.
- Dna parlamentar! - Howard.
V-am spus că reuşesc. Ea e Alice Eckle.
Pam Henry Hendrickson. Încântată.
Bună. Credeţi că aveţi puţin timp să-mi daţi un autograf mai târziu?
V-am văzut toate lansările de când eram în clasa a şasea.
Ce drăguţ.
Tot aceeaşi vârstă are şi Grand Sacajawea Marsha Weber.
- Grand Saca ce? - Jawea. Clasa a şasea.
Bună, şi tu eşti parlamentar?
Nu. Sunt o fostă chelneriţa cu un cui în cap care ar putea fi scos
cu ajutorul poliţei de asigurări a bazei.
- O vedem pe Shakira. Grozav, nu? - Da, sigur.
Nu ar trebui să vorbim despre asta. Concentrează-te pe baza în seara asta.
- Corect, dle Harshtone? - Aşa e, Marsha. Foarte bine.
De fapt şi Alice va ţine un discurs, dle parlamentar.
Asta e bine, Howard, dar ea ţine unul chiar acum.
Poftim, Marsha.
Grand Sacajawea Marsha Weber, eşti aici să pui o bază militară pe lună?
Vrem o tabără pentru căţărări cât timp ei patrulează cerul.
Baza de pe lună e tare.
Nu, întoarce-te. Aşa.
Camera e acolo, bine? Şi baza de pe lună e în spatele tău, da?
Vorbeşte despre ce am vorbit adineauri
şi nu despre ce am vorbit după asta, da?
- Bine. - Uită-te la mine, am emoţii. Gata?
- Uită-te la tine. Arăţi bine. - Da?
- Eşti frumoasă. - Mulţumesc.
- Cred în tine. - Da?
Da.
Am un cui în cap deci am nevoie de o bază pe lună. De ce?
Nu-mi pot permite operaţia. Aşadar parlamentarul meu,
care arată că cineva din Crest White Strips, dar e doar o persoană reală
care încearcă din greu să obţină lipici colorat
şi să picteze pentru copiii din districtul lui
şi chiar îi va ajuta şi chiar mă va ajuta şi pe mine.
Şi chiar va ajuta pe toţi cu bază militară pe lună.
Cum?
Mai întâi, ne protejează.
Face că luna să fie una din statele noastre.
Ne ţine în siguranţă şi să nu explodăm,
ca să avem servicii mai bune la restaurant şi la spital
şi lipici colorat pentru toţi. Aşa funcţionează, America.
Să începem cu începutul. Eşti tare, baza pe lună.
- Sper că m-am descurcat la fel de bine ca tine.
- Crede-mă, te-ai descurcat.
Mersi.
Ai fost grozavă. Mulţimea te-a iubit. Eu te-am iubit.
- Da? - Bate palma.
- Grozav. - Mulţumesc.
Nu, controlează cuiul.
- Alice, bună treabă. - Mulţumesc.
- Ar trebui să sărbătorim.
- Să luăm nişte băutură şi să dăm spargerea.
Nu, glumesc. Asta e un stereotip rasist.
- Dar serios, să luăm nişte bere. - Bine.
Să fim ca Bambi, să bem nişte bere.
Ştii ce se spune, nu? Trebuie să mai cauţi.
Şi exact asta am făcut, noi copiii populari.
Şi uite cine a apărut la tv fără un atac de panică.
Sunt mulţi care finanţează baza pe lună.
Felicitări, Howard. Purtătorul de cuvânt vrea să-şi asume meritele pentru asta.
Adu fata cu cui la biroul lui pentru şedinţa foto dimineaţa.
Dumnezeule.
- Treabă serioasă. - Asta-i... da, mâine.
- Treabă serioasă, fato. - E o nebunie.
- Treabă serioasă. - Vom merge cu toţii.
- Ce entuziasmant. - Asta e. Pentru asta am venit.
E o petrecere.
Fă dansul.
Nu. Keyshawn, nu fă dansul.
- Da, să mergem la Benihana! - Benihana!
- Vreau să merg la Benihana! - Noi stăm aici!
Sigur? Va fi magic.
Da.
- Putem face lucruri grandioase. - Da.
- În politică. - Bine.
Doamne, eşti bine?
Nu te cunosc. Nu te cunosc prea bine.
Nu ştiu toate detaliile despre tine. Eşti doar... precaut.
Da, sunt...
e greu să laşi tot ce e înăuntru, afară, ştii?
Trebuie să fii precaut în oraşul ăsta. Trebuie să-ţi ţii cărţile aproape.
Nu-i pot dezamăgi pe toţi aceşti oameni importanţi. Nu pot să eşuez.
Ce e aia?
Pentru asta am făcut dreptul.
Vroiam să fiu pădurar. Asta era visul meu secret.
Dar nimeni nu a înţeles. Părea greşit.
- E atât de tare. - Nu e tare.
E bine că laşi totul să iasă.
Eu tocmai am trecut printr-o logodnă anulată.
Şi am pierdut tot. Acum sunt... un bun deteriorat.
- Sunt o fată deteriorată. - Nu... nu eşti.
Şi nu ştiu dacă voi mai fi fericită vreodată.
- Sigur că vei fi. - Nu ştiu.
Nu ai vrea să te întorci în timp?
Da.
Clasa a şasea a fost cel mai bun an din viaţa mea.
- Tabere grozave. - Mersul pe role.
- Doamne, adoram pădurea. - Da.
Şi pădurea mă adoră e mine. E atât de bine să plângi.
E bine să plângi.
Nu plâng niciodată. E ceva ireal.
Suntem mai buni decât o maşină a timpului.
Pentru că împreună putem îndrepta lucrurile.
- Da. - Da.
Da.
Mă rugam să apară ceva sau cineva.
Să mă schimbe şi să fiu mai bun şi să mă facă să-mi asum riscuri
şi să încep să fiu mai real.
Şi să am curaj, cum are un pădurar.
Şi cred că acea persoană eşti tu.
Suntem amândoi.
Nu am mai întâlnit pe cineva care să gândească aşa.
Poate aş putea fi şi mai fericită că înainte.
Vreau să ştii că eu te plac, nu e cuiul de vină
şi cred că chestia cu sexul involuntar s-a terminat când m-am lovit la cap.
Şi acum chestia cu sexul involuntar a reapărut.
Mă ofer şi eu voluntar.
Nu crezi că ar trebui să ne cunoaştem mai bine.
- Mai mult decât ce am vorbit? - Bine. În ce fel?
Nu ştiu. Cum sunt părinţii tăi?
Cum sunt părinţii tăi?
Tata e instalator. Mama e secretara. Şi îi iubesc.
Părinţii mei sunt avocaţi. Şi îi iubesc pe amândoi.
Şi urăsc impozitele. Ce mai e?
Ai avut vreun animal când erai mic?
Un câine pe nume Coconut. Dar tu?
Un câine pe nume Bojangles.
- Da, bine. - Bine.
- Bună dimineaţa, soare. - Mă simt minunat!
Şi eu.
Abia aştept să-l cunosc pe purtătorul de cuvânt şi să facem poliţa azi.
Nu-mi vine să cred că se întâmplă.
Aici e, noul fursec al cercetaşelor.
Soţia şi copiii mei sunt ce-am mai bun, dar îmi iubesc slujba.
Mulţi şefi au trecut prin acest birou şi acum Grand Sacajew...
- Wea. - Wea ale chestiilor.
- Cercetaşelor. - Ale cercetaşelor.
Nu mă mai satur de astea, Marsha.
Ce e în ele?
Nuci de macadamia reale şi de pecan, bucăţi de nucă şi de ciocolată.
Toate reprezintă focoase nucleare.
- Va fi baza mea pe lună acum. - Baza ta?
Biroul va fi un dezastru dle, acum că am pus pata pe ea.
- Vreţi să spuneţi că-i ideea dvs? - Aşa-i viaţa în marele oraş, Pam Henry.
Dle preşedinte, v-o introduc pe dra Eckle...
- Din districtul meu. - Bună!
- Mulţumesc pentru ajutor. - Eu vă mulţumesc, dle.
Ai vorbit oamenilor aseară şi baza mea pe lună o să treacă.
Am visat de mult acest avanpost galactic mirific care să ne protejeze.
Mai întâi a fost visul meu.
Cred că visul tuturor. Să facem o poză!
- Pot fi şi prietenii mei? - Desigur.
- Te referi la ăştia. - Howard!
Dle preşedinte, lucrez ca un profet pentru cei neasiguraţi
ca în imaginea din acuarela originală, făcută de frumoasa mea soţie.
- Aia ar trebui să fiu eu? - E versiunea ta neagră, fetiţo.
- Super! - Să facem o poză de grup!
De ce te-ai aşezat ca femeia?
E bine să stai!
Îmi cer scuze, băieţi, dar nu avem timp pentru aşa ceva.
Cred că au confundat evenimentul.
- Nu, sunt în regulă. - Cred că sunteţi obosiţi.
Nu, doar plănuiam să legăm micul nostru proiect de sănătate
pe baza de lună. Mici sateliţi orbitând luna
datorită discuţiei de la TV de aseară. Despre asta am vorbit.
- Asta nu a fost confuz. - Nu, nu a fost.
Nu crezi că a zis pe bune Howard, nu-i aşa?
- Păi cum ar fi spus-o? - Ca o minciună?
Minciuna nu cinsteşte Domnul.
Adevărat, aşa-i viaţa în Washington.
Am o întâlnire la Casa Alba.
Mi-ar plăcea să stau şi să discut cu voi.
Aş vrea să vin cu dvs.
Cum puteţi merge la Casa Alba fără mine? A fost ideea mea.
E între mine şi preşedintele.
Dar dacă o luăm pe Shakira?
- Ce? - Cine-i Shakira?
Dar dacă facem legea Alicei? Dacă?
- Legea Alicei? - Legea Alicei?
Ceva mic şi specific, nu pretenţios. Nimic isteric.
În plus faţă de proiectul bazei pe luna.
Ce vrea să spună că ia Shakira?
- Cine-i Shakira? - Sunt idei interesante.
- Cu toate astea, nu avem timp. - Dumneaei urăşte când altul are o idee.
Nu-i adevărat. Îmi place când şi alţii au idei.
Ador procesul, care-n realitate necesită timp şi compromis.
Şi ca o relaţie grozavă, nu funcţionează. Nu noi, iubito! O să supravieţuim.
Îmi cer scuze, băieţi. Poate pe altă dată.
- Ce se întâmplă? - Nu vor să ne ajute, Marsha
şi nici n-o s-o iei pe Shakira.
- Serios? - Nu-i adevărat.
- Fără Shakira? - Va există o Shakira.
Desigur că va fi. Sau marfă cu Shakira.
Dacă nu văd vreo dovadă, convoc o conferinţă de presă
unde spun cum Congresul a dezosat Cercetaşele şi vă distrug.
De ce nu te calmezi, Marsha?
Lasă-mă, luda!
- Porneşte alarma cercetaşelor. - Nu, n-o porni!
Dle preşedinte, respiraţi!
- Respiraţi dle preşedinte! - Ştiu tehnica Heimlich. Dă-te!
Îmi cer scuze, dle preşedinte, facem ca dvs!
- Renunţi? - Dl preşedinte se sufocă! Adu ajutor!
- EMT e pe drum! - Se sufocă datorită dilemei voastre.
Trebuie eliberate căile respiratorii.
- Fă ceva! - Nu vrea...
Dumnezeule, moare!
- Howard, rupe-i cămaşa! - Bine.
Liber!
- Lasă-mă pe mine! - Nu, mă descurc.
Nu, stai, e şeful meu. Mereu am vrut să fac asta.
Bine.
- Lasă-mă pe mine. E şeful meu! - O faci...
- Lasă-l să te ajute! - Mi-a fost şef înaintea ta.
S-a stricat...
O să-l salvez! Nu e stricat! Nu o faci corect.
Rămâneţi cu noi, dle preşedinte. Sunteţi mentorul meu.
Nu o să-l pierdem!
Ce se întâmplă? De ce urmăreşti?
- Alice e la TV. - Ce? Trebuia să vizionăm "Terminator."
- Brenda, poţi să te dai? - Am făcut floricele.
- Ştiu. - Am dormit aici.
Ţi-am spus că sunt şanse de 55-45% să nu trec peste despărţirea cu Alice.
Acum vor fi 70-30. E uimitoare.
Uimitoare? Are un cap spart!
Bine. 65-35, dar încă îmi ard călcâiele după ea.
Procentele tale se duc pe apa sâmbetei.
Sună-mă, nu ştiu cum va ieşi.
Am sperat şi m-am rugat pentru dlui...
Vreau să ştiţi cât de oribil mă simt despre ce s-a întâmplat.
Dacă defibrilatorul nu ar fi fost stricat...
Nu a fost ăla de vină. S-a sufocat până a murit.
Dar i-am cerut Domnului ajutor să-i îndeplinească marile visuri...
Ce caută ea aici cu banda ciudată de confederaţi?
Sunt sigur că-i pare rău de ieri.
- E doar... - Du-te şi rezolvă!
Bine, mă duc. Scoateţi-o din minte!
- Mă descurc. - Bine.
Buck Meco era sever... Era mentorul meu.
Te mai comporţi ciudat? Dacă da.
- Lasă-mă! - De ce? Vă simţiţi vinovată?
Despre ce vorbeşti? De ce m-aş simţi vinovată?
Am văzut când aţi scos cablul.
E o acuzaţie cumplită! A mai văzut cineva?
Nu, doar eu sunt singurul care a văzut crima.
Soarta ne-a dat o cauză! Nu mă lua cu de-astea pe mine.
Trebuie să-mi pregătesc elogiul, Edwin.
E momentul meu. Susţine-mă!
Era mentorul meu.
- Bună! Puteţi să vă daţi? - Mersi.
- Ce? - Lasă-mă!
Nu pot să cred că am contat pe tine. Trebuia să ai grijă de mine.
Am minţit puţin, bine? N-am înţeles ce făceam.
M-am lăsat dus de val...
Dar m-ai inspirat. Acum aş putea pierde slujba.
Şi ce dacă?
A fost ceva despre cui?
- Da. Doamne! - Hai să ţi-l scoată cineva, bine?
Avem un sistem de sănătate grozav aici, îţi pot da voucherul meu de operaţii.
E ca cel al Shakirei sau e unul real?
E un voucher real.
- Dar prietenii mei? - Vrem şi noi, prietene.
Credeţi că am atât de multe?
Am un voucher major de operaţii şi ţi-l ofer.
Nu pot să-l scot până când toţi sunt ajutaţi. Gândesc măreţ.
E super, Alice, dar nu o să treci acea lege nici dacă eşti moartă.
Nici cu ăla din cap sau de la vârstă, bine?
Şi-mi pasă de tine. Nu vreau să mori, bine?
Trebuie să fie o altă cale, altfel ţara mea e naşpa.
Imposibil! Numai ceva extrem de dramatic te mai poate ajuta.
Şi preşedintele tocmai a murit sufocat. Aşa că drama a ieşit din plan.
- Fii atent! - Ce faci? Stai...
- Acest om a fost un mare erou. - Nu, stai...
Ce?
Ce erou american a mai fost! Haideţi!
Doamne!
w w w.T iTr ArI.Sc EnEf Z.nE t
Haideţi, oameni!
Vă mulţumesc!
Vă mulţumesc! Vă binecuvântez!
Ştiu că a fost un mare om.
Şi eu l-am cunoscut şi l-am iubit, mi-a schimbat viaţa.
- Mulţumesc. - Îmbrăţişează văduva.
Nu, mă îmbrăţişează pe mine.
Şi am să spun adevărul despre el.
Vreau doar să vă îmbrăţişez.
- Nu, o să spună adevărul despre Buck. - Dar nici măcar nu-l ştia pe Buck.
Nici tu nu-l ştiai. Tu îi vrei doar slujba şi acum o ai. Stai jos!
Ce ocazie tristă ne-a adus azi împreună!
Vă întrebaţi cine sunt. Sunt nimeni, doar un alt cetăţean
pe care congresmanul McCoy şi-a rezervat timp să-l vadă
în ultima sa zi din viaţă.
Era un om generos şi afectuos.
Am fost acolo când a murit...
încercând să-i scoatem bucăţile de prăjitura din gât,
dar nu s-a putut şi eu sunt de vină.
- Nu te învinovăţi! - Nu, eu sunt de vină.
Sunt o femeie cu un cui în cap pe care nu-mi permit să-l scot,
care mi-ar putea provoca hemoragie în orice moment.
Era un om care m-a învăţat
toată legislaţia de sănătate din cariera de 31 de ani.
Ştiţi care erau ultimele sale cuvinte?
Le ştiu, mi le-a spus mie.
A spus "Alice, dacă un congresman avea un cui în cap,
Congresul ar fi plătit să fie scos".
De ce nu şi restul americanilor arată aceeaşi decenţă umană?
De ce nu putem?
"Nu-i corect!" a spus. Şi a spus, "Să uităm de baza pe lună.
Avem destule de apărare".
În schimb, să trecem legea de asistenţă medicală.
- S-a răzgândit. - Aşa e. Am intuit eu...
- Soţul meu era un om cu inima mare. - Aşa e...
S-o facem! Astea erau ultimele cuvinte.
In numele lui Buck McCoy!
Da!
- Spuneţi-ne de rană! - Ce a mai spus înainte să moară?
- Aţi fost atacată cu-n pistol de cuie? - Unde-i Howard?
- Acolo e! - Acolo e!
Howard!
- A acceptat şi legalizarea marijuanei? - Dar celulele stem?
Nu ştiu...
Poate a acceptat marijuana medicinală.
Cât de dramatic a fost asta?
Ai fost grozavă! Precum o politică de karate.
Ai deturnat moştenirea unei cariere politice majore
şi ai transpus-o în cauza noastră.
- Ştiu, nu? - Eşti o inspiraţie!
Eşti o mincinoasă fantastică pentru cauzele nobile.
Iubi, tu m-ai învăţat cum să obţin ce vreau.
- Dar minţi mai bine. - Tu eşti.
Eşti cel mai bun mincinos. Mai bun decât mine.
- Nu... - Tu eşti mai bun.
Tu eşti mai bună. Cel mai sus nivel.
Mai eşti supărată pe mine?
Nu. Observ că nu erai tu însuţi atunci.
Cu siguranţă ne-am inspirat reciproc. Cred că sunt îndrăgostit de tine.
Şi eu la fel.
Alice, ai în tine spiritul divin.
Înduioşezi inimile. Şi nu-i uşor, crede-mă!
Am fost pe multe amvoane, dar tu te-ai avântat.
Nici eu nu m-aş fi descurcat mai bine.
Alice, toţi vor să te cunoască. E aşa incitant!
Pam Henry, e nervos şi vrea să te vadă.
- E înfricoşător. - De ce?
L-ai doborât pe al doilea membru important al Camerei
după ce l-am omorât pe primul.
Pam Henry joacă dur. Nu va renunţa aşa uşor, bine?
O să ne dea cu capul de podea.
Vor fi vremuri grele, băieţaşi.
Nicio problemă, o putem înfrânge.
- Să mergem! - Da, poate...
Poate putem. Vreau să-ţi spun că te iubesc.
Vreau să fiu tipul de bărbat ce stă aici şi luptă pentru tine
şi pentru cei trişti, oameni răniţi fără bani.
Eşti un om bun!
- Mersi, Norm. - Howard, ce faci?
E lucru mare să te pui cu partidul şi toţi şefii lui.
Aşa că stau puţin şi reflectez.
Nu poţi pleca. Trebuie să ne introduci legea în noua sesiune.
Trebuie să rămâi cu mine. Suntem o echipă!
Am să fiu acolo. Jur pe viaţa mea!
Pam Henry, vrea să te vadă urgent!
Spune-i c-o să fiu acolo. Jur pe viaţa mea!
"Aş fugi departe şi m-aş duce să locuiesc în pustie." Psalmul 55.
Unii oameni sunt mai nebuni decât un şobolan de budă şi te dezamăgesc.
Mătuşa Veknuckle, '87.
E un om complicat, frumos şi nu o să mă dezamăgească.
Ca marea Sacajawea a fetelor indigene,
îmi cer scuze că nu am luat-o pe Shakira.
Dar ca răzbunare tipilor ce ne-au minţit şi dezamăgit,
propun să ne concentrăm către Congres
să scoatem cuiul, pentru Alice şi toţi americanii.
Aceasta e Alice. Să-i urăm bun venit în grupul indigenelor.
Dacă campezi cu fetele indigene şi un topor se blochează în femur,
faţa ţi-e grav arsă într-un accident de ciocolată,
o să fii protejată de această lege, chiar dacă familia ta nu e asigurată.
Avem o ediţie nouă specială de prăjitură care o să înlocuiască pe cele vechi.
Se numeşte Cuiul Alice. Moi şi nesufocabile.
O să folosim prăjiturile ca suport pentru legea de sănătate.
Da...
La naiba! Fetele indigene împrăştie vestea
pe prima pagină. - Şi pe bloguri.
Şi campează în faţa Capitoliului, dacă vă vine să credeţi.
Femeile sunt 9 la 1 în favoarea legii Alicei contra bazei pe lună.
- Trebuie să facem ceva. - Am eliberat spray-ul otrăvitor.
Nu suntem animale.
Trebuie să facem ceva să-i descurajăm.
- E greşit. - De ce nu-i omorâm?
Discuţie încheiată! Să ne concentrăm.
Chiar au un clip viral contra bazei pe lună?
Da, e foarte popular şi o să dăuneze.
Blesteme!
Are un cui în cap şi familia ei are o porcărie de HMO.
N-am avem decât să operăm de acasă. Bisturiu, te rog. Repede!
- Face hemoragie! - Dar cel puţin avem o bază pe lună!
Pot să campeze pe Youtube cât vor.
Am să mă asigur că nimeni nu introduce legea.
Howard se ascunde. Sigur nu-i va ajuta.
- Dar tipul cu sănătatea de vizavi? - E o pradă uşoară.
L-am ameninţat deja cu reducerea locuinţelor sociale
şi ademenirea unităţii multiculturalisme.
Era aşa fericit să accepte, încât era penibil.
Da, dar sunt dure. Ne trebuie ceva puternic ca să le oprim.
Stai! Am văzut ceva.
- E pastă primavera acolo. - Extra picantă.
Unii vor să crească taxele pentru a plăti medicina socială.
Poate aceşti oameni sunt veşti proaste fiindcă sunt lesbiene.
Marsha Weber e liderul nr. 1 al mişcării în spatele Alicei Eckle,
crescută de această femeie în cultul unei familii lesbiene.
Hotărâtă să împrăştie lesbianismul de o altă fată indigenă a Americii.
Marsha Weber a fost o influenţă de mulţi ani.
Opriţi otrava gay!
Spuneţi-i reprezentanţilor că sunteţi contra legii catastrofale de sănătate.
Fetelor, mai multă loţiune calamină a sosit pentru otrava de stejar.
Puteţi să luaţi primul ajutor din corturi.
Nu ştiu. Ar putea fi adevărat.
- De unde să ştiu? - Să sperăm că nu ne va face mult rău.
Fii tu însuţi, Marsha! Te încurajez.
Spune-ne de tragedia lesbianismului dvs.
Nu mă ţine de mâna, Marsha!
Haide! Rămâneţi împreună, fetelor!
Nu mă liniştesc până nu aflu cine a intentat reclama jalnică
pentru o fetiţă de nouă ani. E oribil!
Nu am să tolerez lesbianismul de copii. Mulţumesc.
Am nevoie de un semnal nou. Sunt pierdut.
Suntem cu toţii. Congresul a revenit, numai Howard nu.
Pam Henry a mituit sau speriat pe un potenţial sponsor al legii.
Am leşinat pentru o clipă.
Mersi.
Marsha, agenţii tăi l-au găsit pe Howard?
Da, prin nişte tranzacţii pe card.
- Dar l-au pierdut prin Virginia. - Doamne!
N-am înţeles decât "Howard."
Alice! Iubitul tău super drăguţ vrea să te vadă.
Howard!
Scott!
- Ce faci aici? - Îţi aduc nişte mâncare.
Cheeseburger cu cartofi prăjiţi şi sos de chili.
Pot fi un pic reci, dar încă sunt gustoase.
- Nu ţi-e dor de casă? - Desigur.
Îmi pare rău, am dat-o-n bară.
Eşti o femeie greu de manevrat. Şi sincer, nu eram pregătit înainte.
Dar acum sunt. Sunt atât de mândru de tine.
Haide, putem fi la Rusty's în 10 ore.
Scott, e prea mult de asimilat acum. Mă scoate din minţi.
Nu vreau să te sperii. Nu te grăbi, sunt aici pentru tine.
Ştiu că va fi dificil. Sondajul de mâine a lui Harris te arată
moartă chiar şi legată de opoziţie. - Stai o clipă. Ce?
Nimeni nu ştie numerele lui Harris, numai dacă sunt în Congres.
Te-a pus cineva să mă descurajezi?
Nici gând. Unul dintre spionii tăi mi-au spus despre sondaj.
Minte!
Taci din gură! Nu e adevărat, am vorbit doar un minut.
Pam Henry m-a adus aici. Nu prea ştiu să mint, Alice.
Mi-au oferit un post de comandă şi fonduri pentru escadron,
pistoale electrice paralizante şi ochelari de soare Oakleys.
Şi m-am gândit că nu-i rău. Te vreau acasă.
Ticăloşii! Dar rana mea, Scott? Dar cei pe care încerc să-i ajut?
Unde-i tipul care se crede mai presus de el?
Sunt eu, chiar aici. Vreau să fiu acela.
Mai dă-mi o şansă. Pot fi acela. Vreau să-ţi fac masaj la picior.
Vreau să fac baie cu tine, vreau să te duc la Consiliul local.
Te vreau înapoi, cuie şi totul.
- Te rog... - Îţi simt lipsa.
- Te iubesc mai mult decât orice. - Nu începe!
- Preţiosul meu stup de albine! - Doamne!
- Stup de albine! - Încetează!
Stup de albine...
Am studiat pentru tine.
Vreau să te susţin. Ce ai nevoie?
- Are nevoie de-un sponsor! - Fetelor, un moment, vă rog?
Aşa e. Am nevoie de-un sponsor.
Doamne, pe ce drog eşti? Cocaină? Metamfetamină?
Nu de genul ăsta, ci sponsor pentru lege. Nimeni nu vrea s-o introducă în Congres.
Speranţa dispare. Agenţii noştri i-au pierdut urma în Virginia.
- Te ajut. Care-i numele tipului? - Howard Birdwell.
Pot să folosesc subalternii să-l găsească pe acest tip.
Dacă faci asta, ţi-aş fi recunoscătoare pentru toată viaţa mea.
Vrei să spui restul vieţii noastre.
M-am decis. O să găsesc tipul ăsta, bine?
Mărită-te cu el, chiar dacă-l aduce pe Howard. E de vis!
N-ai raţii de apă să dai la toţi?
Breaker 1-9, aici e ofiţerul Scott Beardsley.
Apelez la toţi fraţii mei pentru a-l căuta pe congresmanul Howard Birdwell.
Nr. de înmatriculare G-9-5-7-5.
Activaţi LoJack, Alpha Bravo 6-4-9er. Terminat.
- Roger, Beardsley. Terminat. - Recepţionat.
Ce mai faceţi, doamnelor?
Unde-i Howard Birdwell?
E mai bine să aştepţi aici.
Salut, Howard!
Sunt congresmanul Birdwell. E vreo problemă dle?
E un cult de sex sau care-i treaba?
E un atelier spiritual al omului. Cum pot să vă ajut?
Alice vrea să introduci legea mâine...
- Nu, nu pot merge. Nu pot pleca. - De ce?
Am venit aici să-mi găsesc miezul şi sunt doar la două treimi distanţă.
Nu ştiu ce spui, dar poţi face asta în 30 min?
Mă grăbesc cât pot de mult.
Nu împart miezuri precum la celelalte ateliere.
Aici totul depinde de ce se întâmplă în cercul de foc al şamanului.
- Al cui cerc? - E un test special unde...
Dă-i drumul!
De asta e aici.
Nu-l bate măr!
Retrage-te! Vreau să văd din ce sunt făcut!
Dă-i la picioare! Ridică-te!
Fentă la cap, loveşte-i corpul!
Te vreau nevătămat, amice. Eşti solicitat în Washington.
Lasă-mă pe mine!
E periculos să plece până nu-şi câştigă trofeul puterii sale.
Nu am mai fost la de-astea înainte, dar cred că le poţi lua fără voia nimănui,
fără tipul cu coarne de cerb sau cârpiţii ăştia.
Procedezi după voia ta. Aşa devii bărbat!
Aşa, omule! Aşa se face!
Dă-i-o!
E e o decepţie pentru toţi şi o lovitură uriaşă pentru mine.
Te iubim, Alice!
Şi dragostea voastră nu m-a dezamăgit, chiar dacă prietenul meu a făcut-o.
Dar trebuie să ne mulţumim cu ce am realizat, fără introducerea legii.
Sunt luptătorul de foc!
Dumnezeule...
Howard...
Sunt luptătorul de foc!
Sunt Howard Birdwell, congresmanul!
Am o pereche de bile de elan.
Îmi dau puterea de a anunţa că o să demisionez din partid
şi să devin independent, care probabil îmi va distruge cariera!
Da!
Mâine voi introduce Congresului o lege
care prevede măsuri de sănătate urgente pentru toţi oamenii.
În special această femeie care mi-a pus un cui în inima.
- Nu, nu. E fata mea, bine? - Scott!
Te-am luat numai pentru legea ei. Nimic în plus!
- Scott, te rog. - Nu-i corect!
- E un luptător de foc! - Eşti de partea antilopei?
Un tip pe care umblă teleleu prin pădure cu un scutec?
E tipul tău? Nu ar fi reuşit...
Nu ai fi reuşit prin Ringul de foc fără mine.
Nu-i adevărat. Am trecut de trei înainte să ajungi acolo.
- Te-am salvat! - Scott! Scott.
Mi-a dat primul meu orgasm.
- Ce e un orgasm? - Ce naiba?
Ce?
Şi pe-al doilea.
Îmi cer scuze că nu ţi-am zis, dar nu credeam c-o să-l aduci.
M-ai folosit!
Nu am vrut, dar cred că am învăţat câteva...
- Tactici manipulative. - De la mine!
- Îmi pare rău, Scott. Nu-i uşor. - Da, aşa e.
Mereu o să fii bărbatul cu care aproape m-am măritat înainte să am un cui în cap.
Howard e tipul din fotografie care va avea grijă de mine.
El e tipul din fotografie?
Să-ţi spun ceva. E e doar două treimi dintr-un bărbat.
Nu va fi acolo pentru tine. Aminteşte-ţi cuvintele mele.
Te voi aştepta fiindcă sunt puternic. Nu-i aşa, dlor?
Nu te poţi despărţi de Scotty. E prea drăguţ!
- Nu, Howard e mai drăguţ. - Ba Scott e mai drăguţ!
Spre deosebire de alţii ce trebuie salvaţi ca bebeluşii din Ringul de Foc.
Trezirea toată lumea!
Fă-ţi treaba, fato!
- Beton, nu? - Da.
Howard! Dumnezeule! Uite-o!
Cum o scoatem la capăt cu ea ca preşedinte?
Să vedem cum se desfăşoară lucrurile.
Ca majoritară politică...
şi purtătoarea de cuvânt al Camerei Reprezentanţilor,
declar al 110-lea Congres chemat la ordine.
Acum că începe o nouă sesiune,
vreau să demonstrez ce preşedinte corect vreau să fiu,
aşa că reţineţi când mă votaţi săptămâna viitoare.
În acest spirit, aveţi ceva de discutat?
Dnă preşedinte, propun o lege de sănătate pentru toţi americanii!
Ordine în sală! Avem o propunere!
Dnă preşedinte, vă rog aşteptaţi!
Am în mână descoperiri majore
care o să afecteze legea propusă de dl Birdwell.
- Ce au contra noastră? - N-am idee.
- N-ai idee? - Nu.
Pare a fi o declaraţie pe propria răspundere...
care arată că dl Birdwell a promis unei alte femei
că i-ar introduce o lege în schimbul unor favoruri sexuale.
Acest model continuă şi astăzi
cu introducerea neserioasă a dlui Birdwell.
E şocant că oricine poate cumpără un congresman cu sex.
Nimic nu-i adevărat!
Aparent, avem femeia, chiar aici.
N-am văzut un lobbyist până acum.
E deosebită!
Dnă preşedinte, numai membrii au voie să se adreseze Congresului!
E neobişnuit, dar voi permite,
având în vedere gravitatea acuzaţiilor şi taxele de dolari irosite.
Dră, ce legislaţie aţi folosit pentru utilizarea corpului dvs sexy
să-l puneţi pe dl Birdwell să vă introducă?
A ajutat un client de-al meu să dezvolte fabrici de pistoale
în rezervaţiile pentru bufniţe.
Mi s-a spus că pot obţine fonduri,
pentru adezivele mele şi pentru chestii de şcoală
numai dacă pun deoparte într-o afacere privată,
care acum realizez că-i o fabrică de pistoale.
Se pare că convingerile dlui Birdwell
pot fi cumpărate uşor dacă ai o pereche frumoasă de picioare.
Ai încercat să faci ceva bun şi te-ai încurcat în sistem.
E doar o femeie. Nu-i mare lucru!
Nu e singura cu care dl Birdwell s-a culcat.
Howard!
A doua femeie l-a pus pe dl Birdwell să-i introducă legea...
- Peşte dinamită! - Monstrule!
Era pentru lacuri poluate cu peşte toxic.
Şi a trebuit să-i prezint Consiliului acea lege dinamită
în schimbul adezivelor colorate.
Nu contează!
- Alice. - Eşti în regulă?
- Stai! - Nu sunt obiectul nimănui.
Încerc să fac ceva bun.
A trebuit să susţin celelalte legi care n-aveau nicio şansă.
Şi o faci iar ca să-ţi iei o bucăţică sexy şi dotată de 25 de ani.
E diferit.
De unde să ştim noi asta? Îţi vinzi influenţa peste tot.
Stai cu braţul în jurul acelei rochii roşii obraznice.
Pare o posibilă cenzură, cu acuzaţii etnice.
Mă tem că da.
- Păcat! O merită! - Scott, opreşte-te!
Dnă preşedintă, aş vrea să spun ceva.
Nu te poţi adresa Camerei. Regulile sunt reguli.
Aţi lăsat celelalte bunăciuni să vorbească! De ce nu şi Alice?
- Aşa e. - Altfel, nu-mi pot repara fundul!
Şi problemele altor oameni!
Chiar şi cele mai partizane lupte cer corectitudine!
Conduita dvs de astăzi va fi amintită mâine, când votăm să confirmăm!
Da, da!
Un minut.
Aveţi cuvântul, doar un minut.
- Mă duc... - Bine, eşti bine?
Ce?
Îmi cer scuze.
Această lege nu e despre un congresman sau târfele lobbyiste.
Ştiţi de ce?
Nu toţi au asigurare, cum aveţi voi în Washington.
Şi tot ce trebuie e o gondolă sau o unealtă automată.
Iar dacă eşti neasigurat sau puţin de tot, eşti terminat ca mine.
Sau ca el... E mişto?
Nu e deloc!
E America, nu?
Aici suntem corecţi, ajutăm oameni şi avem grijă de ei.
Ce mă doare capul!
- Faţa parcă-mi cade. - Alice?
Cred în America!
Alice!
Da!
- Eşti în regulă? - Sunt puţin ameţită.
- Ai fost uimitoare. - Da?
Bravo! A fost minunat! Dnă preşedintă, invocaţi voturile.
Da!
Vot, vot, vot!
Votăm, dar aduceţi-vă aminte,
asistenţa finanţată de guvern e o piedică care aduce taxe mari şi servicii slabe.
Să-i auzim. Cred că fac lucrul corect.
Va fi atât de dramatic când toţi votează.
Absolut.
Începeţi votul!
- Totul e electronic acum. - Ce?
Votul e complet. Sănătatea pierde, ca întotdeauna.
- Nu mă simt aşa bine. - Alice? Alice!
Alice! Alice!
Alice!
Fă o poză!
- Alice, eşti bine? - Sunt în regulă.
Îmi pasă de toţi de aici, indiferent de diferenţele dintre noi.
- Dnă preşedinte... - Uitaţi-vă, vă rog.
Încă una.
Dnă preşedinte, încă una, vă rog.
Stai, unde te duci?
Alice, îţi aducem un pahar cu apă, bine?
- Bine. - Alice!
Sunt bine, doar puţin ameţită.
- Am nevoie de aer. - Te-am prins!
Cu grijă, băieţi!
Eşti bine?
Am o migrenă, dar îmi trece.
Alice, nu pot să cred ce s-a întâmplat.
Marsha!
Îmi pare rău, Alice. Nu a fost să fie.
M-am întors de unde am început.
Cine ştie când ne vom vindeca acum.
Nu e eşti doar un lider, ci unul de-al lor. Ai minţit tot timpul.
De aceea nu o să mă laşi lângă spatele tău,
ai o celulită de babuin.
- Spune-i. - Da, aşa e.
Dar Norm şi Alice au spus că mă vei iubi oricum.
Minciunile s-au terminat. Dragostea reală poate începe.
De fapt e o pauză. Îmi pare rău, Keyshawn. Nu pot fi cu tine.
Între despărţirea ta, pierderea legii...
E cert că suntem singuri într-un univers fără D-zeu.
Am aşteptat un semn şi nu-i niciunul.
S-o ducem pe Alice acasă, bine?
Acum că eşti faimoasă, ţi-ar fi uşor să iei ajutor medical.
Dar Norm şi Keyshawn? Şi restul? Vreau să-i ajut.
Unde-i Howard?
Nu trebuie să gândeşti la asta acum.
- La ce te referi? Unde e? - Nicio surpriză, acolo.
Ce?
Sunt oameni şopârlă, Alice. Îşi schimbă pielea şi-şi mănâncă puiul.
Să mergem acasă şi să ne facem o viaţă reală.
- Nu ştiu. - Ar fi amuzant să aveţi un sclav.
- Dacă chiar îi pare rău. - Îi pare rău. Staţi să vedeţi!
- Va fi un avantaj. - Bine, să vedem.
Mulţumesc. Nu vă va părea rău.
Ordine!
Avem o declaraţie importantă a congresmanului Birdwell.
Mulţumesc, dnă preşedinte.
În primul rând, aş vrea să clarific
ce greşeală idioată a fost să părăsesc partidul.
La fel şi pentru legea catastrofală de sănătate.
Mulţumesc Domnului că n-a trecut.
Am fost sub vraja unei femei care, cum zicea şi dna preşedinte,
e slăbiciunea mea.
Stau aici umil implorând colegilor iertarea nebuniei mele temporare
şi să mă primească iar în partid.
Sunt mult mai buni decât Independenţii. Ăia sunt naşpa.
Câţi sunt acolo? Trei?
Nu e un partid. Hai să pregătim baza pe lună!
Da!
Cum ai putut, Howard?
Aş mai vrea să-mi arăt loialitatea şi să onorez memoria preşedintelui McCoy
propunând să redenumim "Sala de Gimnastică a Congresului"
în "Sala Memorială de Gimnastica McCoy."
Da!
- Bine ai revenit, Howard! - Bine ai revenit!
Vreau să plec din oraş cât mai repede.
Dacă e o consolare, toate femeile care s-au culcat cu Howard
spun că sexul fie a fost mediocru, fie praf.
Cum merge, iubi? Vrei să plecăm?
- Da, aproape am împachetat. - Lasă-mă să te ajut.
Priveşte partea bună, ai învăţat multe despre mincinoşi oribili.
Legea sălii de gimnastică e într-un haos
datorită unui călăreţ care a fost strecurat în lege.
O versiune a legii de sănătate a fost strecurată în legea Renovării Gimnaziului
de congresmanul notoriu Howard Birdwell.
- Howard? - E semnul pe care-l aştept.
Comentează preşedintele Camerei, Pam Henry Hendrickson.
Cum aţi putut ca dvs şi restul să nu citiţi legea?
Desigur că am evitat. Nu pot citi totul. Sunt multe documente.
Şeful meu de personal, Edwin, analizează legile pentru mine,
dar de data asta, mi le-a băgat pe gât.
Am înţeles că şi călăreţul mascat prevede doar asistenţă medicală
pentru următoarele accidente, un cui în cap.
- Un anus căzut... - Da!
Priapism prelungit, un topor în femur, o faţa arsă de ciocolată.
Altcineva, e pe cont propriu, ca de obicei. E o victorie fără sens?
Această lege mică, dar periculoasă a deschis o uşă
avalanşei taxelor medicale sociale.
- Să nu uităm şi de lesbianismul de copii. - Vrăjitoareo!
Am trecut legea bazei pe lună. Asta contează.
Mulţumesc, dnă preşedinte.
Mârşăvia lui Birdwell i-a triplat cenzura sa de temut.
E aşteptat să demisioneze din Congres înainte să-l dăm noi.
- Păcat! - E cu noi în direct, prin satelit.
Se pare că eşti la cuţite cu conducerea.
Au primit baza pe lună, Tom, dar sigur ar vrea să mă omoare
şi să-mi arunce corpul într-o batoză de grâu,
care deja au făcut cu tripla cenzură.
- A meritat strecurarea? - Da! A ajutat pe toţi.
Prietenii Alicei, dar în special pentru ea.
Nu trebuie să ne uităm la asta. Schimb.
- Dă-te! - E aşa plictisitor!
Frustrant e faptul că a părut că şi cum aş fi trădat-o ca să reuşesc.
Credeam că-i un trădător, dar nu e.
Totul pentru ea şi visul său, pe care îl împărtăşesc.
Mă inspiră în toate departamentele, de la legi, la a face dragoste,
care-i privat, iar acum nu mai e la TV.
Am vrut să spun fiindcă ştiu că m-a auzit şi nu mă mai urăşte.
Alice, nu ştiu dacă urmăreşti asta.
- Urmăresc... - Dar tot ce-am făcut, a fost pentru tine.
Te iubesc!
Şi eu te iubesc...
Am observat că era o şansă de 48% ca asta să se întâmple.
De aceea, am păstrat opţiunea de 70% deschisă pentru Brenda.
De aceea ne vorbeşti dintr-o parcare a unui motel?
- Da, e motelul Alicei. - Ce?
Howard!
- Bună! - Bună!
Înainte să ajungem la partea inelului,
vreau să spun că ceea ce căutăm toţi era în interiorul nostru,
dar nu-i adevărat. Călătoria noastră a fost mult...
mai dezordonată decât viaţa.
Îl pun pe mirele congresman să spună ce a fost necesar.
A fost nevoie de un agăţat în baie...
o mulţime de cercetase...
o localizare a unui bărbat ciudat de către poliţistul bolnav în dragoste,
manevre legale nebune...
- Un D-zeu extrem şi imprevizibil... - Da.
- Să ne ajute. - Da.
Acestea sunt lucrurile...
- Care fac ca democraţia să meargă. - Da.
Pantalonii mi se potrivesc încă o dată.
E o zi a bucuriei!
Mireasa şi mirele vor un sărut pe cinste?
Da! Kanye!
Aşa, fato!
În regulă!
Scuză-mă...
Am un toast special şi o întrebare pentru Howard.
Din prima zi în care te-am întâlnit, ştiam că erai şpec...
- Ochiul meu! - Atenţie!
Ochiul meu!
Vă invit la o bază militară.
Nu, n-o face.
O să măture cu noi peste toţi cărbunii şi nu va fi grozav.
Excelent!
Howard! În regulă, dnă preşedinte?
Traducerea şi adaptarea: Elly/Daylike @ SFZ Team
În regulă, haide!