Oare cine îmi va asculta povestea
Despre fata ce-a venit să stea
Pe ea atât de mult tu o doreşti
Încât te face să înnebuneşti
Şi totuşi nu regreţi c-ai fost cu ea
UN CÂNTEC STRĂBATE LUMEA
Strânge-mă în braţe
Spune-mi că sunt alesul tău
Şi-atunci voi avea speranţe
Că nu voi mai fi singur mereu
Aşa că strânge-mă în braţe
La noapte dă-mi speranţe
Că sunt alesul tău
Cine mă va scoate în oraş săptămâna viitoare?
Tu o să fii în cealaltă parte a lumii.
Sper că n-o să ieşi cu Phil Scully. Vino încoace.
O să mă întorc repede.
Se dă permisie după perioada de instrucţie.
Şi după asta?
- Bine. - Noapte bună, ne vedem mâine.
Bine.
Nu-i cheltui pe toţi odată. E ultimul salariu pentru o vreme, nu, fiule?
E ultimul salariu punct, Cyril.
Aşa credeam şi eu când eram de vârsta ta.
Îmi spuneam
că atunci când voi avea 64 de ani, voi fi demult plecat de pe lumea asta.
- Dar sunt încă aici. - Mişcă-te odată!
Unora dintre noi le e sete şi barurile s-au deschis de cinci minute.
Bună, Charlie.
O să-ţi fie dor de locul ăsta.
Nu fi aşa sigur, Phil.
Ţi-am călcat cele mai bune cămăşi.
O să fiu fochist, mamă. Nu cred că o să port cămăşi.
O să le porţi când acostezi în America.
Până atunci mai sunt luni întregi.
Dacă vroiai o carieră pe navă,
nu puteai să te angajezi pe un vas de croazieră?
Măcar aşa ai fi fost acasă în fiecare seară.
Câteodată am impresia că-mi ascunzi ceva.
Vreau doar să petrec un timp departe de şantierul naval, Molly.
O să mă întorc repede.
Sau ai nevoie să petreci un timp departe de mine?
Despre asta e vorba?
Vino încoace.
Închide ochii şi te voi săruta
Mâine voi simţi lipsa ta
Al tău voi fi mereu, nu uita
- Sigur că da... - Ce vrei să spui?
Şi cât timp plecat voi fi
Îţi voi scrie în fiecare zi
Aşa să faci.
Şi-am să-ţi trimit toată dragostea mea
Nemernicule.
- Pa, dragule. - Pa, Danny!
Pa!
- Înaintaţi! - Haide...
Hai, Wildcats!
Gata, fetelor, să luăm o pauză. Hai.
O să-ţi spun un lucru
Pe care cred că-l vei înţelege
Şi când ţi-l voi spune
De mână te voi ţine
Spune-mi, rogu-te
Că al tău voi fi iute
Şi spune-mi, rogu-te
C-o să mă ţii de mână
Iar când te ating
Fericire lăuntrică resimt
Căci dragostea ce simt
N-o pot tăinui
Urcă.
Mersi, amice. Îţi sunt recunoscător.
Scuze. Mă scuzaţi.
La naiba. Fir-ar să fie!
Mersi, omule.
Nu te supăra, ştii cumva unde îl pot găsi pe profesorul Huber?
Nu ştiu să existe cineva cu numele ăsta.
Profesorul Wesley Huber?
Ascultă, am călcat pe bătături toţi profesorii din Princeton
şi ăsta nu-i unul din ei.
Stai aşa, e un tip numit Wes Huber.
E cel de acolo.
Pot vorbi o clipă cu dv.?
Dacă vrei să lucrezi aici, vorbeşte cu administratorul.
Am deja un loc de muncă, mersi.
Ai accent de englez.
Aşa e.
Am fost trimis acolo în timpul războiului.
M-am simţit bine acolo.
Da, ştiu.
La Burtonwood, nu?
De unde ştii?
Cred că sunt fiul tău.
N-aş prea crede.
Mama mea e Martha Feeny.
Cum de m-ai găsit?
Prin dosarele armatei.
Dacă ştiam de tine...
Ce? Ai fi venit înapoi?
Ştii, a spus că de fapt nu o iubeai, doar te simţeai obligat.
Ar fi fost mai bine decât să crească singură un copil.
Nu era singura care făcea asta pe vremea aia.
Orice bastard poate găsi scuza că taică-su a murit în război.
A găsit pe altcineva?
Au fost câţiva care i-au făcut curte.
Dar cred că i-am speriat eu.
- Ascultă, puştiule, eu... - Mă cheamă Jude.
Jude.
Am familie. Am nevastă, doi copii.
Ascultă, dle Huber, eu nu am venit aici ca să-ţi stric viaţa.
Înţelegi. Nu am venit să-mi oferi dragoste sau aprobare.
Am venit pentru ca fiecare din noi
să ştie că celălalt există.
În regulă.
Pariu pe 15 dolari că ratezi.
Pe 50 $ că sor-ta tot se mărită cu mine.
Poate.
Bine, fereastra. Să-i dăm drumul.
- În regulă, doamnelor. - Aşa.
- Gata? - Da.
Bine.
Lovesc!
Fugi!
Hai! Ai ratat.
- Mă rog. - Vântul e de vină.
- În regulă, pregăteşte-o. - Am încredere în tine.
Tu nu poţi să nimereşti nici măcar un elefant de la un pas. Hai.
Gata.
Lovesc!
Da! Da! Am reuşit!
- Acum ce crezi despre mine? - Te prindem noi, nemernicule!
Ce părere ai despre mine?
Du-te la culcare, nu mă prinzi tu pe mine.
- Da, se duc înapoi la... - Nu se duc înapoi la culcare.
- Nu se duc. - Fuga, fuga.
ÎNTREŢINERE
Fugi, fugi.
Au luat-o pe aici. Haide!
La naiba, nu mai am condiţie fizică.
Tu eşti tipul care îl căuta pe omul de serviciu, nu?
Da.
Ce, eşti omul de serviciu adjunct?
Nu, eu doar petrec noaptea aici. Temporar.
- De ce? - De ce vrei să ştii?
Eşti căutat de poliţie? De FBI?
Mie mi se pare că tu eşti cel care se ascunde.
Da. Apropo, mersi că m-ai ajutat.
Ce ţi-ar fi făcut ăia dacă te prindeau?
Nu ştiu. Ceva ce implică organele genitale şi cremă de ghete.
- Nasol. - Da.
De unde ai accentul ăsta?
Din locul din care mă trag. Liverpool.
Şi ai vreun nume?
Da.
- Mă cheamă Jude. - Pe mine, Max.
Încântat de cunoştinţă.
Ei bine, Jude, pentru că nu eşti de prin părţile astea,
pot măcar să te răsplătesc cu ospitalitate tip Ivy League.
Noroc!
Bun-venit la creşă!
Ce-ai face dacă fals aş cânta
- Mulţumesc. - Te-ai ridica şi ai pleca?
- Salut. Mă cheamă Chris. - Apleacă-ţi urechea
- Şi-ţi voi fredona un cântec - Mersi.
Să cânt corect voi încerca
Voi reuşi căci prietenii mă vor ajuta
Se va droga, iar prietenii îl vor ajuta
- Ia-o mai uşor, omule. - Ţine-l în piept.
Nu-mi vine să cred ce a făcut.
N-o să am niciodată copii.
Serios?
Da.
Gândeşte-te, e narcisism pur.
Oamenii îşi fac duplicate miniaturale de carbon şi spun:
"Nu-i aşa că are ochii tatălui lui,"
buzele mamei?". E aşa de...
E dezgustător.
Atunci, ce zici de adopţie?
Luce!
Lucy!
Când toată lumea seara se distrează
Eu stau aici singură şi părăsită
Dar mult nu va mai dura
Până ce voi fi a ta
De când m-ai părăsit Atât de singură m-am simţit
Dar acasă vei veni
Şi ştiu că mă voi regăsi
- Ştii când? - Weekendul viitor.
A obţinut o permisie înainte să se îmbarce.
Îţi spun, omule, ăsta e momentul meu preferat din zi.
- Uită-te la ele. Aia e drăguţă. - Emily!
- Bună. - Max!
Închisoarea te paşte.
- Ce mai faci? - Bine.
- La naiba! - Max, eşti un pervers.
Ce? Unele dintre ele sunt drăguţe.
De când are Emily sâni?
Emily!
El e Jude. L-am invitat la noi de Ziua Recunoştinţei.
Noi nu avem aşa ceva în Anglia. E importantă?
Păi, e o tradiţie americană emoţionantă.
Da. Se sărbătoreşte vremea
când indienii şi-au împărţit mâncarea cu primii colonişti.
Şi cum îi răsplătim? Îi măcelărim cu miile
şi după aia îi trimitem să stea pe cel mai rău pământ.
- Eu sunt Lucy. - Bună.
M-am uitat în debaraua de sub scări. Crosele mele nu erau acolo.
- Dacă m-ai fi întrebat... - Ai fi zis nu.
Nu ştiam că se joacă golf la Princeton.
Nu se joacă.
Aşa mă relaxez eu, înţelegi?
Dau în câteva mingi la sfârşitul zilei.
De la cursurile alea ţi se încing creierii.
Cursuri? Ce cursuri? S-a lăsat de două cursuri.
E la modă?
Ce să fie la modă?
Tunsoarea ta? Sau mai bine zis, lipsa uneia.
Aspectul androgin îţi stă bine, Max.
Copiii ăştia sunt atât de răsfăţaţi.
Eu spălam vase ca să-mi plătesc facultatea.
Şi de atunci n-ai mai spălat niciun vas.
Mai vrei, Jude?
Mulţumesc, m-am săturat.
Ai idee cam cât plăteşte tatăl tău pentru facultate?
- Să fim serioşi! - Ştii, unchiule Teddy,
nu va mai trebui să le plătească mult timp
- Mă retrag. - Sosul de merişoare nu e la fel de acru...
- Nu fi ridicol! - Nu sunt făcut să fac o facultate.
Nicio problemă. Ce planuri ai?
O să-ţi cumperi o dubiţă stricată
şi o să mergi prin America ca şi Jack...
- Cum îl cheamă? - Kerouac.
- Mamă. - Şi eu citesc.
Speram să-mi împrumuţi maşina ta, tată, că are AC şi casetofon.
Dă-o naibii, Max!
Fii serios o dată în viaţă.
Ce vrei să faci cu viaţa ta?
De ce e întotdeauna: "Ce vei face"?
"Ce vei face? Ce va face? O, Dumnezeule, ce va face?"
Face, face.
De ce nu se pune întrebarea cine sunt?
Pentru că ceea ce faci defineşte cine eşti, Maxwell.
Nu, unchiule Teddy, cine eşti defineşte ceea ce faci.
Nu, Jude?
Sigur că nu e ceea ce faci,
ci cum o faci.
Îmi pare rău că ai asistat la asta.
Aşa e şi la tine acasă?
Nu chiar, nu.
Sunt doar eu cu mama,
aşa că educaţia mea e rareori subiect de conversaţie.
Max a zis că ai venit aici să-ţi găseşti tatăl.
- Ai debarcat fără permisiune. - Da, aşa am făcut, da.
A fost ciudat când am primit adresa asta de la Princeton, ştii?
Mi-am imaginat că e un fel de Einstein sau ceva de genu' ăsta.
Dar s-a dovedit că e, ca şi mine, doar muncitor.
Cum a fost?
A fost bine.
Adică, nu m-a invitat la el de Ziua Recunoştinţei.
Ar fi fost cam complicat. Mi-am petrecut jumătate din viaţă urându-l.
A părăsit-o pe mama când încă eram în pântecele ei.
N-am realizat niciodată cât de uşor mi-a fost mie.
Adică, noi suntem atât de... normali.
Da?
Nu ştiu, cina a fost foarte însufleţită.
Ştii când încep ăia să arunce cu farfurii unul în altul?
- La desert. - La desert. Da, aşa e.
Dumnezeule, ai o dantură perfectă.
Nu, chiar ai, e perfectă.
În Liverpool rareori vezi aşa ceva.
Le ies dinţii în toate direcţiile. Oribil.
N-aţi auzit de dispozitive de susţinere?
Ba da, am auzit, mulţumesc foarte mult.
Le punem ca să ne cadă pantalonii.
La naiba! Aşa e de fiecare dată când vin acasă.
Adică, despre ce naiba vorbesc când nu sunt eu aici?
Despre tine, în mare.
Jude, la naiba. Îmi pare rău, omule.
Haide, Luce, trebuie să facem ceva cu el.
E un marinar în permisie. Are nevoie de un bar, de o luptă şi de un bordel.
Am văzut un chip
Clipa şi locul când te-am zărit Mi le amintesc neostenit
Ea e aleasa mea
Şi vreau să vadă toată lumea Că ne-am întâlnit
Nu.
Vai, mulţumesc.
O, da!
Ce vei face dacă nu te întorci la facultate?
Ce ar face orice iresponsabil şi nemotivat care s-a lăsat de facultate:
o să merg la New York. Adică în seara asta.
Ce atâta grabă?
Mie îmi place aici.
Jude, fii serios. Cel mai interesant lucru care s-a întâmplat aici
a fost când s-a automatizat pista de bowling.
Vorbesc despre Greenwich Village, omule.
Gândeşte-te! Muzică mişto, droguri mişto, orgii!
Va fi foarte tare!
Da!
Are prieten.
E în ordine. Şi eu am prietenă.
Nici vorbă, moşule.
Nu vreau să stau aici.
Voi doi trebuie să fiţi cei care au sunat.
Da. Am văzut anunţul tău în Revista Rat.
Da. Intraţi.
Pe aici se ajunge în bucătărie.
Asta ar fi camera noastră principală...
sufrageria sau cum vreţi să-i spuneţi.
Nasol să pierd şi ultimul chiriaş.
Cânta la saxofon în Gaslight.
Era plecat toată noaptea, dormea toată ziua.
Şi noi am putea face asta.
Va trebui, omule, pentru că sunt cântăreaţă.
Nimeni nu îmi poate întrerupe somnul de frumuseţe până la ora 14:00.
Unul dintre voi poate lua dormitorul ăsta.
Am nevoie de banii pe două săptămâni în avans, băieţi. E vreo problemă?
Nu e nicio problemă.
Păreţi curăţei.
Dar, de asemenea, v-aţi fi putut omorî bunica cu un ciocan.
De fapt, suntem studenţi.
Eu sunt Jude şi el e Max.
Eu sunt Sadie.
Asta-i camera mea. Accesul e interzis.
- Eşti celebră, Sadie? - Băi...
Nu încă.
Ţineţi minte uşor feţele oamenilor?
Da, cred că da. De ce?
Nu aveţi oglindă în baie.
- O, Doamne! Ce bunăciune! - Da!
Adică, pentru o femeie mai în vârstă, nu?
Max, voi plăti partea mea din chirie imediat ce mă angajez, omule.
Jude, nu-ţi face probleme. Uită-te unde suntem.
Mişcă odată! Haide!
Cară-te de aici.
La pământ! Culcat!
Atenţie!
Autobuzul Northeast Limited spre New York de la 19:05
este gata pentru îmbarcare la peronul 20.
Peronul 20, Northeast Limited este gata pentru îmbarcare.
Ia vezi aici.
Ia uite.
- Haide. - Şobolan.
Ce naiba faci, omule?
SE CAUTĂ CHITARIST
Desmond, tipul ăsta vrea să vorbească cu tine.
Salut.
Îmi place la nebunie.
"Stai în cap." Şi ea: "De ce?"
Şi eu: "Vreau să văd cum mi-ar sta cu barbă".
- Fugi de aici. - Măi...
Jo-Jo, îţi scrii singur cântecele?
Da.
Am 20 într-un caiet.
Şi încă zece în capul meu.
Mai ai timp şi pentru altceva?
Muzica e singurul lucru care mai are sens, omule.
Dacă e destul de tare, ţine demonii la distanţă.
Bună. Cine eşti?
- Prudence. - De unde eşti, Prudence?
De nicăieri.
Şi înainte de nicăieri?
Din Ohio.
După aia am locuit cu un tip vizavi.
El ţi-a făcut asta?
A fost una din greşelile mele.
Asta de unde a mai apărut?
A intrat pe geamul de la baie.
Mersi.
Înţeleg că simţi nevoia să pleci,
dar de ce nu vii în Europa cu tatăl tău şi cu mine?
Aş prefera să fiu cu Max.
În New York?
Doar pe timpul verii, până când mă duc la facultate.
Nici nu vreau să ştiu cum trăieşte Max,
darămite ce vrea să facă.
Întotdeauna atrage persoanele cele mai dubioase.
Probabil că e înconjurat doar nişte drogaţi dubioşi.
Mamă!
Mă cunoşti doar. Nici măcar nu fumez.
Oraşul mare şi rău nu mă va corupe.
Nu-i aşa că e fantastică?
Extraordinară.
E proprietara noastră.
- Şi tu stai cu fratele meu? - Da, el şi Jude m-au lăsat să stau la ei.
Nu mă mai culc cu ei.
Mulţumesc.
Hei, Lucy?
Cum ţi-a plăcut New York-ul până acum?
Ăsta e tot ce am văzut. Am coborât din tren abia acum trei ore.
- Da? - Să-i ascultăm pe Po Boys.
Vrei să ieşim să luăm nişte aer?
- Da? - Ce ziceţi de încă unul?
- Bine, să începem! - Aşa!
Omule, e aglomerat aici.
Prietena ta nu părea prea fericită că am plecat împreună.
Nu e prietena mea.
Vezi tu, e un prieten care e fată.
Credeam că ai plecat acasă.
Nu, nu, îmi place aici.
Deşi, nu sunt chiar aici. Ştii, fără viză, nu exist oficial.
E palpitant, într-un fel. E un fel de libertate ciudată. Înţelegi?
Hei.
Te simţi bine?
Adică, ştii, am auzit ce s-a întâmplat.
Da.
Dar...
înainte să plec de acasă a sosit o scrisoare pentru Max
şi încă nu am fost în stare să i-o dau.
- Opreşte războiul, Jo-Jo. - E dezgustător.
A fost grozav, omule. Ai avut un sunet foarte bun.
Nu trebuia să renunţi la facultate, Max.
Sora ta are dreptate. Îţi mergea bine treaba aia cu Ivy League.
Şi tatăl tău e avocat şi aşa mai departe.
Max, ce spune mai exact?
Trebuie să mă prezint pentru recrutare la un centru de pe Strada 7.
Nasol.
Ai o săptămână la dispoziţie să iei o boală fatală, dragule.
Băieţii încercau tot felul de şiretlicuri pe vremea când eram eu în armată.
Ai fost în armată, Jo-Jo?
Unul ca mine nu avea cum să scape de ea.
M-au recrutat când aveam 17 ani.
Spune că eşti homosexual, Max. Nu recrutează homosexuali.
Spune că eşti pedofil. Spune că vrei să mergi în sate
şi că vrei să violezi şi să jefuieşti toate fetiţele care arată ca mine.
Îmi aduc aminte de unu'.
A mâncat o tonă de sfeclă în noaptea de dinainte de control.
- Îţi face urina să arate ca sângele. - Da, păi, nu suport sfecla.
- Ne aduceţi nota, vă rog? - Într-un minut.
- Ce e cu nesuferiţii ăştia? - Calmează-te, Max.
Prietenul fratelui meu a înghiţit un tampon de vată
ca să scape de armată.
Păi, ce naiba face aia?
Apare ca un fel de umbră la radiografie.
Urme de ace. Nu vor recruta un drogat, omule.
Vrei sa se drogheze?
Sigur că nu. Ai putea doar
să-l înţepi în mână cu acul de câteva ori.
Acul să fie ruginit. Că aşa se şi infectează.
- Asta ar putea să meargă. - Da. Se face nasol.
- Max. - Doamne, Max, ce faci?
Poţi să arzi hârtia, băiete, dar tot trebuie să te duci.
Daniel de-abia aştepta să meargă.
Considera că e o datorie faţă de patrie.
Şi am fost de acord cu el.
Am fost mândră de el, cred.
Se pare că a făcut fapte eroice
pentru că purta o medalie când l-au îngropat.
Nu trebuie să vorbeşti despre asta.
Vreau să vorbesc.
Nu mă pot preface că nu s-a întâmplat.
A fost primul meu prieten.
A fost prima persoană pe care am cunoscut-o şi a murit.
Nu mai fusesem niciodată la vreo înmormântare.
Mi-e tare frică pentru Max.
Ascultă, niciun om şi nicio armă n-o să-l ia pe Max.
Ştii, e atât de ciudat,
încât sigur va găsi o modalitate de a ieşi din încurcătura asta.
Sper să ai dreptate.
Am dreptate.
Îl iubesc pe nemernicul ăsta.
- În Anglia se fac recrutări? - Acum nu se mai fac.
Am fost scutit pentru că lucram pe şantierul naval.
Ar fi trebuit să faci Artele.
Da.
Trebuia să aduc bani acasă.
Aşa că m-am alăturat clasei muncitoare.
Aici. Vino aici.
Vino aici.
Mai aproape.
Vreau doar să-ţi desenez ochii cum trebuie.
Voi doi, valea! Vandalizaţi proprietatea oraşului.
- La naiba! - Despre ce vorbiţi?
Era doar un nenorocit de perete şi acum e o operă de artă.
Vreţi să cobor acolo?
Chiar vă rugăm. O să vă stricaţi bocancii ăia negri şi lucioşi.
Idiotul!
Haide, nu vrei să ai probleme cu legea, Jude!
Du-te! Fugi, fugi, fugi, fugi.
Jude, vino aici.
Dacă mă îndrăgostesc de tine
Îmi promiţi să fii doar al meu
Şi să mă ajuţi să înţeleg
Căci eu am mai iubit
Şi am aflat că a fi îndrăgostit
Nu înseamnă doar să te ţii de mână
Dacă inima ţi-o voi dărui
Sigură voi fi Că tu eşti cel ce-o meriţi
Mă vei iubi pe mine Mai mult decât pe ea
Dacă îţi voi acorda Toată încrederea mea
Te rog nu te ascunde, nu fugi
Dacă şi eu te voi iubi
Te rog nu mă răni Nu mă trata ca şi pe ea
Căci durerea n-aş putea-o suporta
Şi trist ar fi ca o dragoste plăpândă
Să fi fost muribundă
Deci aşa stau lucrurile.
Da. Aşa stau lucrurile.
Îţi spun ca un frate. Cred că şi-ar putea găsi unul mai bun.
Max, ieşi afară.
Mă scuzaţi, dar oricât de fericiţi sunteţi în zorii acestei iubiri,
vă anunţ doar că am o întâlnire cu "Unchiul Sam".
PE TINE TE VREAU
Te vreau
Te vreau atât de viguros
Te vreau atât viguros
Că devin furios
Există vreun motiv pentru care nu ar trebui să fii în armată, fiule?
Sunt un pacifist travestit homosexual şi am o pată pe plămâni.
Bine că nu ai platfus.
Ştii ce mă scoate din sărite?
Că am înghiţit toate tampoanele alea de vată,
şi nici măcar nu mi-au făcut radiografie.
- Încă mai ai şi alte opţiuni. - Da, păi, puşcăria sau Canada...
şi amândouă sunt nasoale.
N-aş mai putea veni niciodată acasă. Deci, ce opţiuni?
Am de ales între o celulă de 2x1 sau un pustiu de tundră îngheţată.
- La Montreal e marfă. - Băi, ăia vorbesc în franceză.
Atunci învaţă franceză. Învaţă franceză sau mori.
Crezi că Sadie ştie?
Ce să ştie?
Lasă-mă să văd.
- Exclus! - Arăţi minunat.
Sadie, haide. Ce...
- E trupa mea, dragă. - Nu pot să port aşa ceva.
E ceară de păr forte pentru coafura mea.
Da?
- Marfă. - Nu începe.
Ce vrei, Max?
Prudence. Haide, drăguţă.
Toţi te iubim.
- De cât timp e acolo? - Cred că a stat acolo toată noaptea.
- Haide, Pru. - Ce se întâmplă?
Prudence. Cred că are o problemă cu mine.
Dragă Prudence
Nu vrei să ieşi să ne jucăm?
Dragă Prudence
Ziua cea nouă s-o îmbrăţişăm
Soarele-i sus, ceru-i albastru
Totu-i frumos, frumoasă eşti tu
- Sadie, trebuie să plecăm. - Pe mai târziu.
Hei, domnule preşedinte Câţi copii sunt oseminte?
OPRIŢI RĂZBOIUL
Vocea este arma noastră. Şi împreună vom învinge.
OPRIŢI RĂZBOIUL DIN VIETNAM ACUM
Aşa e!
Poţi strivi idealiştii, dar nu le poţi strivi idealurile!
Americanii îi forţează până şi pe aliaţii lor să le devină inamici.
În fiecare zi ura creşte tot mai mult
în inimile vietnamezilor care ne vor plecaţi!
Imaginea Americii nu va mai fi niciodată
imaginea revoluţiei, libertăţii şi a democraţiei,
ci va fi imaginea imperialismului violent!
USA AFARĂ DIN VIETNAM
Hei, Luce! Luce, haide, nu-ţi mai fă griji.
Nu voi păţi nimic.
Haide, aş putea să merg în armată şi să nu fiu trimis nicăieri.
O să joc cărţi, o să boxez.
Haide, uită-te la asta. Se întâmplă peste tot, fată.
Poate că preşedintele se răzgândeşte şi anulează totul.
- Războiul acesta e complet imoral! - Haide.
- Cât de curând posibil. - Da, pot face rost de asta.
Paco, ea e Lucy Carrigan.
E o prietenă veche de-a mea. Nu e studentă,
dar o interesează ce facem noi aici. Vroia să te cunoască.
- Paco. - Bună, îmi pare bine.
Cum ai auzit de noi?
V-am văzut la marşul pentru pace de pe Bdul 5.
Am fost mişcată de discurs.
Mă gândeam să închiriez camera liberă de când a plecat Prudence.
Dumnezeule, Max.
Păi, e Prudence. Va apărea ea.
Te-ai trezit înainte de 14:00 şi arăţi groaznic de mişto.
- Am o întâlnire. - E o întâlnire de rugăciuni?
Da, pentru sufletul tău corupt.
Pune cămaşa deoparte când ai terminat cu ea.
Da, doamnă.
Ce naiba a fost asta?
El e dr. Robert.
E aici ca să-şi promoveze cartea.
Să-şi răspândească ideile.
Se ţine o petrecere pentru el diseară, dacă vrei să vii cu mine.
Am putea sărbători.
Încă nu am acceptat, Bill.
Semnează cu casa mea de discuri.
Intri în studio în maxim o lună şi-ţi fac rost de un contract.
Sună fantastic, omule. Dar tot trebuie să vorbesc cu băieţii.
Ba nu trebuie.
A cui e casa asta?
A lui Luna Park, editorul doctorului Robert.
Uite-o. Luna!
Bill, îmi pare bine să te văd.
Luna Park.
- Locul acesta e grozav. - Ea e Sadie.
E o cântăreaţă fantastică şi viitoare vedetă
dacă e deşteaptă şi semnează cu mine.
Uită-te la asta, punci roz.
Noroc!
Nu mă asculţi, Bill.
Spun doar că sunetul chitarei e cam leneş.
Trebuie să fie pregnant, nu superficial.
Trupa asta mă susţine.
Doamnelor şi domnilor, dr. Robert!
Nu putem controla timpul, oameni buni.
Timpul trece repede.
Trebuie să depăşim porcăria asta, şi încă repede.
Dar, hei,
nu are sens să ne dăm cu capul de pereţi şi să ne opunem sistemului.
Lăsaţi-i să se încurce în adunătura lor jalnică.
Niciodată nu critica modul de viaţă a altcuiva, omule.
New York, nu-mi place să-ţi stric dispoziţia,
dar suntem cu aproximativ doi ani înaintea ta pe Coasta de Vest.
Am trecut deja de la ce se întâmplă
la unde s-a dus.
Amin.
DINCOLO
Frumos. Frumos.
Iubiţi oamenii. Noi iubim oamenii.
ÎNCĂRCĂTURĂ CIUDATĂ
Unde suntem?
Nu ştiu. Şi nici cum am ajuns aici nu ştiu.
Ce e locul acela?
Sediul central al Ligii Salvării Spirituale.
Casa doctorului Geary.
Alt nelegiuit ca mine. Suntem navigatori.
Suntem aviatori. Suntem
mâncători de cartofi. Masturbăm aligatori.
Bombardieri, nu suntem fricoşi, nu suntem plângăcioşi,
forţăm limitele...
percepţiei transcendentale.
Ceea ce e ciudat e că noi încă nu ne-am întâlnit...
în planul ăsta sau în oricare altul.
Spune că nu vrea să se întâlnească cu tine.
De ce, e bolnav?
A zis doar că e ocupat.
I-ai spus nenorocitului
că am condus 4 800 de kilometri ca să îl vedem?
Bine, toată lumea înapoi în autobuz.
Mergem acasă. Spre California.
- Doctore? - De-abia am ajuns.
- Nu toată lumea stă în California. - Da.
Ce pot să spun? Ori vă urcaţi în autobuz, ori nu vă urcaţi.
- Sayonara! - Să te ia dracu'!
Ca să vezi, e perfect.
Ultima mea plecare înainte de armată şi am rămas blocaţi în mijlocul...
- Unde suntem? - Nu contează.
"Eu sunt eu cum tu eşti el, cum tu eşti eu şi suntem împreună."
Câtă dreptate ai! Aşa e.
Ştii, şi dacă nimeni nu e oricine, atunci cineva poate fi oricine, nu?
Ascultă. Auzi muzica?
- Hei, încotro o luăm? - O luăm razna.
Haide, pe aici.
- Unde mă duci? - În vizuina iepurelui.
- Vreau să hrănesc vaca. - Haide!
Jude.
O, Doamne, Jude.
Ăsta chiar e mare.
În folosul domnului Kite
În seara asta va avea loc un spectacol La trambulină
Toţi Henderson-ii vor fi acolo
Ce au avut rang La Circul lui Pablo Fanque
I-ai văzut? Au un spectacol foarte tare.
Peste bărbaţi şi cai, inele şi jartiere
Şi la sfârşit printr-un cerc în flăcări
În felul ăsta dl K va provoca lumea
Cu oamenii albaştri. Sunt grozavi. Parcă ar fi îngheţaţi.
Vă mănânc de vii.
Aia e Prudence?
Da, ea e.
Prudence!
Salut!
A fost uluitor.
A fost ciudat. A fost...
- Uită-te la tine, drăguţă. - Mă bucur să te văd.
- Şi eu. - Vreau să o cunoşti pe Rita.
E contorsionistă.
Pentru că lumea e rotundă
Mă incită
Pentru că vântul bate
Îmi zboară mintea
Dragostea e veche, Dragostea e nouă
Dragostea e totul, Dragostea în pereche
La pământ!
La ce oră termini?
Nu ştiu.
Te iubesc.
Felul în care se mişcă
Îmi provoacă emoţie adâncă
Felul în care mă curtează
Nu vreau s-o părăsesc acum
Ştiu şi încă cum
Mă întrebi dacă mai mult te voi iubi
Asta n-am de unde şti
Rămâi prin preajmă şi ai să afli
Sfârcul stâng nu ţi-a ieşit bine.
Serios?
Păi tu stăteai pe o parte,
iar eu te desenam de la distanţă.
Aşa că nu am văzut cum trebuie.
Cât e ceasul?
- Cred că e 23:00. - Trebuie să fug.
Dar nu începi până la 2:30.
Ştii că mulţi oameni renumiţi de ştiinţă ai Columbiei
lucrează pentru Ministerul Apărării?
Nu ştiam asta.
Va fi o demonstraţie uriaşă în campus
pentru a protesta împotriva acestui lucru.
Paco spune că trebuie să fim mai radicali.
Nu e de-ajuns să împărţim fluturaşi,
să ne întindem pe jos în mijlocul străzii şi să dăm flori poliţiştilor.
O să-ţi dea voie să te duci la spectacolul lui Sadie?
Care e în seara asta.
O să mă străduiesc.
Poţi să te străduieşti mai mult?
Nu pot să cred că-mi spui asta acum. Şi ceilalţi?
Am încercat să-ţi spun asta de zeci de ori.
Deci, s-a sfârşit?
Dragul meu
Crede-mă te rog
Că n-am să te rănesc
Crede-mă când îţi vorbesc
Că n-am să te rănesc
De mă vei părăsi
Singură nu voi reuşi
Mă îndoiesc.
Crede-mă când te implor
Nu mă lăsa singurătăţilor
Ce înseamnă asta?
Când ai venit să-mi zici
Că nu mă mai vrei aici
Nu-mi vine să cred.
Hei, unde te duci?
Unde rămăseserăm?
Da, aşa e, scumpul meu. N-am nevoie de tine. O să-ţi arăt eu.
Ce s-a întâmplat? Unde a plecat Sadie?
Să cânte singură.
Ce mai faci? Sper că nu îţi întrerupem actul de creaţie.
Natură moartă?
Da, da, e...
Scuze, ce caută ăsta aici?
Păi, tu nu ai niciunul. Şi eu aveam unul în plus.
Unde să-l pun?
Deocamdată, aici.
Acum se fac transmisiuni în direct din Vietnam.
O să se schimbe ceva.
Războiul va ajunge în sufrageriile oamenilor.
Da, e-n regulă, amice, dar asta nu e o sufragerie.
E locul în care lucrez eu.
Îmi cer scuze, probabil că e foarte prins.
Gata.
Ar trebui să iei o antenă exterioară.
Trebuie să plec. Vii mai încolo?
Da.
Conducerea de la Saigon a dezvăluit că încă 5 000 de trupe americane
au fost recrutate săptămâna trecută
aducând forţe proaspete în trupele americane
numărându-se mai mult de jumătate de milion de oameni.
Atacul de la Vietcong asupra Vietnamului de Sud
a produs un număr record de victime.
Şi-au pierdut viaţa 416 americani
şi 15 029 au fost răniţi,
ridicând numărul victimelor din cel mai lung război al ţării
la 30 057.
M-am angajat.
Adică o să primesc bani pentru ce fac.
Credeam că ai să fii încântată.
Unde te-ai angajat?
Fac o siglă pentru casa de discuri a lui Sadie.
E vorba de o căpşună.
Ştii tu, roşie, suculentă şi sexy.
Te-ai prins?
De ce ai fost atât de mitocan cu Paco?
Nu mureai dacă vorbeai cu el. E isteţ.
E serios, se implică, e...
- Un muieratic. - Un ce?
Un muieratic. Un Don Juan.
Un seducător de femei tinere şi vulnerabile.
Nu ştii nimic despre el.
De câte ori vin la tine, găsesc în jur de 50 de oameni.
Doar unul din oamenii ăştia e un tip care linge timbre,
- ... restul sunt femei. - Nu exagera.
Crede-mă că nu exagerez.
Suntem în mijlocul unei revoluţii, Jude,
şi tu ce faci? Mâzgăleli şi benzi desenate?
- Nu am vrut să sune aşa. - Nu?
Dar cum ai vrut să sune?
Îmi pare rău că nu sunt liderul mulţimii, dar asta e ceea ce fac eu.
Nici măcar nu ai ascultat ce are de zis.
Nu te interesează fiindcă tu n-o să fii niciodată recrutat.
Dar tu ce-ai face, Lucy?
M-aş întinde în faţa unui tanc,
dacă asta ar opri războiul şi l-ar aduce pe Max acasă.
Da? Eu nu aş face asta.
Cum adică? Nu crezi că merită măcar să încercăm?
Nu am spus asta. Eu...
Poate când vor exploda bombele aici, oamenii vor începe să asculte.
Spui că vrei o revoluţie
Dar să ştii
Că toţi vrem să schimbăm lumea
Jude, ce faci? Nu pot face asta acum.
Îmi spui că asta-i evoluţie
Dar să ştii
Că toţi vrem să schimbăm lumea
Jude, te rog, nu.
Dar e vorba de distrugere
Nu ştii că pe mine Nu te poţi baza?
- Ce naiba cauţi aici, amice? - Nu e momentul. Şi nici locul.
Nu ştii că totul va fi în regulă
- Condu-l la uşă. Mersi. - Îmi cer scuze.
Hai. Să mergem.
Nu l-am mai văzut să se poarte aşa. Nu ştiu.
Trebuie să pleci, amice. Haide.
- Jude? - Cine e nesimţitul asta?
Iisuse!
Eşti teafăr?
Luaţi-l pe clovnul ăsta de aici. Acum!
Luaţi-l de aici!
Nu-i faceţi rău!
E în regulă.
Ce e cu tine? De ce ai făcut una ca asta?
A fost împuşcat când se afla la balcon. Noi am crezut că sunt focuri de artificii.
Majoritatea ne aflam la etajul inferior.
Poliţia a dat un comunicat, în care se menţionează
un tânăr alb bine îmbrăcat, care a fost văzut fugind de la locul faptei.
Cunoaştem aceste adevăruri care sunt evidente,
că toţi oamenii sunt egali.
Oraşul Memphis e în stare de şoc în această seară.
Nimănui nu-i vine să creadă ce s-a întâmplat.
A trecut doar o oră
de când dr. Martin Luther King a fost asasinat.
Dr. King a fost dus de urgenţă la spitalul St. Joseph.
Moartea sa a survenit în urma unei plăgi prin împuşcare la gât.
M-am săturat de violenţă.
M-am săturat de războiul din Vietnam.
Mă uit la voi toţi
Şi văd dragostea ce doarme
Chitara mea suspină
Iar eu văd cum pe jos
Lacrimile i se rostogolesc
Chitara mea tot plânge
Nu acum. Ce e porcăria asta? Nici măcar nu poate cânta la chitară.
Sunetul a fost nasol. De câte ori...
Spune-i lui Tony să-l repare sau nu mai cânt mâine seară!
Hai, Sadie, e sfârşitul turneului. Linişteşte-te.
Găsiţi-mi pe cineva care ştie să cânte la chitară.
Tipul ăsta nu are nici una nici alta.
ÎN TRECERE
Mai urci la un pahar, Jo?
N-o s-o găsesc acolo pe Sadie.
Mai bine ai urca la Lucy.
Da.
Probabil că se luptă pentru cauza ei.
Se pare că ai luptat şi tu puţin.
Eu n-am nici o cauză. Asta-i problema.
Cuvintele curg precum o ploaie necontenită într-o cupă de hârtie
Şi se rostogolesc ca prin magie
Alunecând şi lumea străbătând
Râuri de tristeţe şi valuri de bucurie în mintea mea cutreierând
Mă copleşesc, mă dezmiardă
Nimic nu-mi va schimba Această lume a mea
Frânturi de lumină spartă
Dansează înaintea mea parc-a vedea Un milion de ochi aievea
Mă cheamă întruna Să străbat lumea
Gândurile mi se amestecă Precum vântul care şuieră
Şi se rostogolesc ciudat În timp ce lumea o străbat
Grevă!
GREVĂ
Nu! Nu!
Lucy!
- Jude! - Lucy!
Mori!
Ai un vizitator.
Ce cauţi aici?
Mi-a dat telefon o amică de-a ta.
A spus că ai necazuri, aşa că am venit.
Eşti bine?
Le-am spus poliţiştilor că sunt cetăţean american
şi că tu eşti fiul meu.
- Şi ce au spus? - Au vrut o dovadă.
Nu aveam niciuna.
I-am convins să nu depună plângere pentru revoltă,
dar asta ţine de departamentul Imigrări.
Adică mă dau afară din ţară?
- Mă tem că da. - La dracu'.
Mersi pentru încercare.
I-ai spus mamei tale că m-ai cunoscut?
Nu încă.
Dar... îi voi spune.
Uite cine vine.
- Ce mai faci, Jude? - Sunt bine.
De când te-ai cuplat cu Phil?
La vreo două săptămâni după ce nu mi-ai mai scris.
Mă bucur pentru tine. Văd că o să aveţi şi un copil.
Minunat.
- Cum o chema? - Pe cine?
Pe cea din cauza căreia nu mi-ai mai scris?
O chema Lucy.
A fost bine un timp.
Acum pare ceva ireal.
Dar asta e destul de real pentru tine?
Îţi pare bine că te-ai întors?
Da. Mă bucur nespus de mult.
Nu e o fată care duce dorul
O să vin şi săptămâna viitoare la aceeaşi oră, bine?
Vreau o doză sau mă voi prăbuşi
Maica Stareţă la armă se repede
Fericirea e o caldă armă
Şi-atunci când braţul meu E-n jurul tău
Când al meu deget Pe trăgaci stă, fără preget
Nimeni nu-mi poate face niciun rău
Nu-mi mai spune că e un protest liniştit, e mult mai grav de atât.
Câinii poliţişti şi violenţa
şi ştii că anturajul tău e mult mai radical decât vrei ca eu să cred.
Ar şi trebui să fie radicali.
Şi tu ar trebui să fii. Cu toţii ar trebui să fim radicali.
Daniel e mort şi Max e varză
şi războiul ăsta nu se mai termină, şi nimeni nu ascultă.
- Eu te ascult. - Nu, nu mă asculţi.
Nu vreau ca fata mea frumoasă să păţească ceva.
Mamă, nu plânge.
Te rog nu plânge.
Totul e în regulă aici. Îţi promit.
Totul va fi bine. Trebuie să închid.
Închide uşa.
Credeam că adversarii noştri bombardează.
- Mersi, amice. - Mersi.
RADICALIŞTI ANTI-RĂZBOI UCIŞI ÎNTR-UN ATAC CU BOMBĂ
Mierla cântă în a nopţii sfârşeală
Ia aceste aripi frânte Şi-nvaţă cum se zboară
Toată viaţa ta
Ai aşteptat această clipă să te-nalţi
Zboară, mierlă
Într-a nopţii întunecată lumină
- Poftim, dragule. - Mersi.
Ultima comandă, amice.
Hei, Jude, vraja n-o strica
Un cântec trist Într-unul vesel îl poţi transforma
Aminteşte-ţi s-o laşi în inima ta
Şi-apoi totul în bine se va schimba
SERVICIUL IMIGRĂRI
Max!
Nu pari prea răvăşit.
Totul funcţionează perfect mai jos de gât.
Ea ştie?
- Nu i-ai spus. - Nu.
Bine. Bine.
Aici e Vărul Brucie, la radio WWEN pe frecvenţa 720,
în transmisiune directă de pe acoperişul lumii cu...
- Aia e Sadie? - Cu siguranţă.
La naiba, am întârziat.
Nu mă dezamăgi
Aşa ca el nimeni nu m-a putut iubi
Şi dacă cineva M-ar putea iubi cum o face ea
O, da, cum o face ea
Ce bine o face ea
- Da! - Hei, Prudence!
- Ce faci? - Bine. Bine ai revenit!
Unde-i Lucy?
Nu ştiu. Ar trebui să fie pe drum.
- I-ai dat adresa corectă? - Da. Mi s-a părut că o văd pe stradă.
La naiba.
Haide.
Împrăştiaţi-vă.
Gata, asta e! Terminaţi!
Nu aveţi autorizaţie şi deranjaţi liniştea publică.
Hai, jos de pe acoperiş.
Mersi!
S-a terminat.
- Hai, să mergem. - E bine să cânt din nou cu tine.
Da!
Hai, trebui să eliberăm acoperişul.
- Hei, uşurel. Uşurel. - În regulă. Haideţi.
Bucurie. Fericire.
Sigur. Cântăreţi de acompaniament?
- Unde s-a dus Jude? - Nu ştiu. Şi unde naiba e soră-mea?
Sunt sigură că am văzut-o, Max.
Nu înţeleg care e problema.
Ia mâinile de pe mine.
Nu există lucru să nu poată fi făcut
Nu există cântec Să nu poată fi cântat
Poftim?
N-ai nimic de spus
Dar poţi învăţa cum jocul se joacă
Cine naiba e ăsta?
- Jude? - E Jude.
Nu există lucru să nu poată fi făcut
Nu există om să nu poată fi salvat
Trebuie să-nveţi cum e să fii În pielea ta cu-adevărat
E uşor
Şi voi. Haideţi!
Tot ce-ţi trebuie e doar dragoste
- Puştiule! Treci încoace! - Lasă-l aici.
Haide. Faceţi loc.
Haide.
Bagă-l în priză.
- Bine. - Mersi.
Minunat.
Trebuie să mă lăsaţi să trec. Trebuie să urc acolo sus.
- Nu pot să cred aşa ceva. - Acoperişul e închis.
SupRip: Raduk74 Subs.ro Team @ www.subs.ro