Traducerea şi adaptarea Richard Nasta
În această seară începem ultima şi cea mai ambiţioasă
fază a campaniei, pentru a pune capăt tiraniei pe întregul glob.
Dle Preşedinte, datorită severităţii acestei crize curente,
care-i riscul faţă de populaţia americană?
Nivelul nostru de pregătire nu poate fi mai mare.
Sunt încrezător că vom triumfa, indiferent de ce va veni.
Dar, dle Preşedinte...
Staţi liniştiţi, oamenii mei caută un mod de-a prezerva viaţa.
Dle Preşedinte, ultima afirmaţie este conectată cu zvonurile
aşa numitelor facilităţi, "Arca lui Noe"?
Auzim cum cercetători,
ingineri, doctori, sunt răpiţi în mijlocul nopţii.
Ascunde cumva guvernul aceşti oameni în adăposturi subterane?
Avem un număr de planuri de urgenţă
pus în mişcare, în principal pentru a asigura pacea.
Dar să fiu foarte clar.
Prioritatea noastră este asigurarea populaţiei americane.
Dle, vom întâmpina o catastrofă?
Decide cumva guvernul cine moare şi cine trăieşte?
Multe cuvinte din partea Preşedintelui dar foarte puţine detalii.
Pe cum trece timpul şi nu avem răspunsuri clare,
situaţia devine din ce în ce mai vagă.
Andreea Esca pentru ştirile PRO TV.
Ai un coşmar?
Doar dă-mi drumul. Te rog.
La naiba, Bauer!
Trebuie să-mi antrenez mâna.
Te rog nu te mai juca. Dă-mi drumul.
Nu pot face asta.
Tranziţia treptată la un mix de aer normal previne ce?
Toxicitatea oxigenului.
Care poate răni ce organe?
Ochii, creierul şi... plămânii!
Ai crede că cineva care a dormit şase luni ar fi bine dispus.
De ce ciclul meu durează de două ori mai mult ca al tău?
Acordă-i nişte timp şi totul va reveni la normal.
- Ai înregistrat? - Nu.
Doamne...
Nu vreau ca celelalte facilităţi să creadă că suntem...
Ce, morţi? Poţi s-o spui. N-o să te omoare.
Cum e vremea?
Putem ieşi la picnic?
Toxicitatea aerului de afară e încă pe roşu.
La fel ca ultimul ciclu şi că cel de dinaintea lui.
Nici nu ştiu de ce mai verifici.
Toate celelalte facilităţi s-au înregistrat.
Toţi sunt în regulă.
Slavă Domnului.
Nu din nou.
Un moment. Am o idee.
De câte ori o să faci asta?
Rahatul ăsta de reţea n-a fost setat pentru...
Pentru comunicaţii directe. Da, ştiu.
Da, aş vrea să am internet.
Poate că vor fi mai bine pregătiţi pentru următoarea Apocalipsă.
Mai bine foloseşti baia prima oară, dacă înţelegi ce vreau să zic.
Nu-i amuzant.
Nu crezi că-i adevărat?
Ce nu-i adevărat? Sunt cu toţii morţi.
Nu trebuie să-mi aminteşti.
Lista de cumpărături pe astăzi.
Ia te uită.
M-am uitat de un milion de ori. Le-am şi memorat deja.
Nu, nu, spune că a fost un fel de activitate seismică.
- Ce? - Da, un cutremur.
Ştiu ce înseamnă activitatea seismică. Ce scrie?
Nu-i de bine.
Dacă există un fel de scurgere pe aici, acest loc ar fi fost plin de otravă.
Am fi morţi. Ce altceva?
Sistemele electrice, inspecţia structurii.
Inspecţia structurii?
E o glumă. E un siloz de bombe abandonat.
- Cum e cu rezervoarele? - Diagnostice individuale.
Nu se poate. Incredibil.
Ştii ce? Voi face restul dacă faci tu asta.
Acei adormiţi, ştii că-mi dau fiori.
- Nu. - Haide.
E rândul tău acum.
La trei?
Unu, doi, trei.
Timpul trece. Repede.
Nu te înnebuneşte?
M-am obişnuit cu el.
M-am visat cu tine.
Cum sunt diagnosticele?
Filtrele sunt în regulă, la toate cele 9 nivele.
Nu există probleme de la activitatea seismică.
- Cum rămâne cu rezervoarele? - Încă lucrez la ele.
I-ai spus despre noi?
Aştept momentul potrivit.
Ai promis.
Am să-i spun.
Ce să-mi spui?
- Cu cine vorbeşti? - Cu nimeni.
- Urăsc când faci asta. - Da.
Şi eu urăsc când vorbeşti cu adormiţii. Mă înfioară.
Sunt doar oameni.
Da, stai deasupra lor, te holbezi la ei.
Ce te face asta? Un fel de pervers ciudat?
Uite cine vorbeşte. Masturbatorul cronic.
Măcar eu nu mi-o trag cu o fată moartă.
Nu-i moartă. Aşteaptă, la fel ca noi.
N-o compara cu mine. Îmi câştig pâinea muncind.
Ei ce fac?
Ştii că sunt importanţi.
Importanţi?
Ce-i tipul ăsta de aici? "Herpetolog."
Ce-i asta? E specialist în herpes?
Reptile şi amfibieni.
Eşti un geniu.
Aceşti oameni sunt importanţi, Bauer.
Ultimii rămaşi în viaţă.
Cunoştinţa şi experienţa e unică...
Unică şi de neînlocuit.
Eşti ca un casetofon stricat.
Ei sunt viitorul. Arată puţin respect.
Nu mă lua cu prostiile astea.
Ne petrecem întreaga viaţă aici, în această groapă.
Ca ei să supravieţuiască?
- Înţeleg cum te simţi. - Nu înseamnă ceva pentru tine?
Lucrând aici? Salvând...
Salvând viitorul umanităţii?
Trezeşte-te, apasă pe buton, schimbă becul, treci înapoi la somn.
Apoi te trezeşti şi o iei de la capăt.
- Nu te deranjează puţin? - Nu.
Ştii că nu avem nimic de câştigat?
Şi ce vei face? Vei depune o plângere?
Da, s-ar putea.
- Cred c-am să le scriu o scrisoare. - Eşti invitatul meu.
O după amiază minunată pentru fotbal.
Şi vrem să reamintim tuturor care se bucură de acest meci
că cele două echipe vor dona toţi banii din vânzarea biletelor
pentru ajutorul ţărilor bombardate din Europa de săptămâna trecută.
Aşa că mulţumim tuturor pentru ajutorul din aceste momente grele.
"Calculul probabil al dispersiei de aer poluant."
Am găsit.
Ce-i aia? O citire uşoară înainte de somn?
"Ecuaţia poate fi folosită pentru a calcula timpul rămas
până când suprafaţa poluată poate fi din nou locuibilă."
E în atac. Ascultă.
Atacantul e cam slăbit. Ascultă.
"Parametri sunt: dispersia vântului,
concentraţia poluţiei, deviaţie orizontală."
Ascultă. Aproape că va reuşi să marcheze de unul singur.
"Scenariul optim pentru a locui din nou e de 30 de ani."
"Dar ar putea ajunge până la 150 de ani."
Ai auzit?
Te-ai uitat la acel meci de 100 de ori.
Uite-l, uite-l.
Şi marchează!
Posibil să nu mai stăm aici jos pentru mult timp.
Da, doar 100 de ani. O nimica toată.
Spune că ar mai putea fi o şansă foarte mare.
Alea sunt date meteo.
Şi au dreptate 50% în 10% din timp.
Dar tu continuă să citeşti.
Întrerupem acest program normal să vă spunem că...
Da, da. Am mai auzit asta.
Am primit confirmare unor serii de explozii prin toată lumea.
E rândul tău.
Oraşele majore ca Munich, Tokyo, Londra şi Brisbane au fost atacate.
Ce mutare vei face, dl Kasparov?
Rapoartele vin de la surse sigure din interiorul guvernului.
Poate că nu-i oficial, dar...
Poate să nu fie oficial,
dar am auzit că aceste atacuri ar putea fi similare cu cea nucleară
şi chimică ce-a distrus oraşul Tel Aviv în acest an.
Preşedintele este dus la loc sigur.
Armata americană a declarat acest incident DEFCON One.
E cel mai înalt nivel de ameninţare pe care ţara la întâmpinat vreodată.
Aşa.
Ai şase luni să regreţi această mutare.
Stai. Credeam că avem mai mult timp.
Nu. La fel ca nisipul din clepsidră.
- Ai verificat diagnosticele? - Da.
Sunt pe cale să ne facem sucurile pentru somn.
Bun. Eu am o întâlnire cu Miss 1979.
- Înapoi la somn? - Aşa-i rutina.
O să fim împreună curând.
- Nu ai de ce să te temi. - Îmi spun asta de fiecare dată.
Creierul meu ştie asta.
Dar corpul îmi spune că sunt pe cale să intru într-un sicriu tehnologic.
- Ai uitat deja? - Te rog, Abby, am de lucru.
Gândeşte-te ce bine te-ai simţii să mă atingi.
Nu, nu!
Bauer! Deschide uşa!
- Ce naiba? - Am nevoie de stingător, te rog!
- Nu-i un moment prielnic! - Deschide uşa! Haide!
Am nevoie de stingător! E un foc!
Nu trebuia s-o rupi.
Da, dar m-am gândit că ar ajuta.
Nu-i bine.
Tu erai responsabil de diagnostice!
Eşti rănit?
- Lasă-mă să văd. - Nu.
Treci aici. Nu mai fi un copil.
- Cum ai reuşit? - De la rezervorul tău.
Cum aş putea să mai am grijă de mine acum?
- Foloseşte cealaltă mână. - Dar dacă am nevoie de ambele?
Rahat, rămânem fără aer.
Nu ştiu ce respirăm.
N-a mai rămas mult.
Ce scrie acolo?
Un moment.
Am găsit. "Eliberare de urgenţă prin cilindri de rezervă."
Lasă-mă să văd.
O să-ţi placă.
Se pare că trebuie să mergem în Camera Principală de Aer.
Haide, nu-i mai întuneric decât în rezervorul tău.
Exact.
- A scris cartea unde e? - Undeva prin zona asta.
Du-te şi verifică în partea aia.
A spus ceva de valva roşie?
Nu, n-o atinge.
Dai drumul la aerul de afară.
Am găsit-o, aici.
Aerul de urgenţă.
Da, aici.
- Funcţionează? - Taci.
Salvează aerul.
Nu funcţionează.
Tot nimic.
- Am avut o soţie. - Ce?
Şi trei fete.
Credeam că "necăsătorit" e una din cerinţele acestui serviciu.
Am minţit.
Pentru a putea fi angajat.
Cine credea că sfârşitul lumii era adevărat?
Înainte să închidă uşile.
Îţi poţi imagina cum a fost pentru ele?
Îmi pare rău.
Am avut un minut la dispoziţie. Puteam să ies, să fiu cu ele.
Dar ne-au sigilat aici.
Nu e nimic ce puteai face.
Nu înţelegi. Nu ai o familie.
- Îmi pot imagina. - Nu, nu poţi.
Suntem doar noi doi acum.
Suntem o familie.
Doar ce-a pornit aerul de rezervă.
E timpul pentru următoarea mişcare.
Să mergem, timpul trece.
- Unde naiba sunt? - Nu zice.
Poate cauţi în capitolul greşit.
"Vase de Somn Adânc,
Servicii şi Instrucţiuni de Înlocuire, " sunt bine.
Ţi-am spus că-i o meserie pentru un om.
Nici măcar nu au piese de schimb pentru noi.
Nu, părţile sunt aici undeva. Trebuie să fie.
Vezi, asta se întâmplă când faci totul în ultimul moment!
Asta nu-i singura magazie.
Ştiu fiecare colţ din acest loc.
Harta n-o să te ajute.
Depozit pe termen lung.
Sunt doar porcării pe când se trezesc adormiţii.
Nu avem treabă cu zona aia.
- Pentru ce sunt acele numere? - Nu ştiu.
- Ar trebui să fie sigur, nu? - Ar trebui, e în sigiliul principal.
Singurul motiv pentru care-i blocată, e pentru a salva oxigen.
Sunt sigur că acolo găsim ce avem nevoie.
Bine.
Nu dăm înapoi.
Bun.
Locul ăsta e ciudat.
E ca o peşteră.
Opreşte-te.
Eşti speriat?
Mă simt puţin claustrofobic, atâta tot.
Termină!
- Ce s-a auzit? - Poate un animal.
Cum?
N-a fost oxigen aici.
Da, ai dreptate.
Haide, să încercăm uşa asta.
Haide.
Bauer, ce-i asta?
Jacuzzi. A ce pare?
Pentru ce sunt camerele astea?
Nu apar la noi pe monitoare.
E sistemul de securitate vechi.
Crezi că mai funcţionează?
Nu. Nu e nimic aici. Să mergem.
- Am să încep de acolo. - Bine.
Am găsit colecţia de muzică a unui adormit.
Abby, Abby.
Bauer! Am găsit-o!
Am găsit-o.
Da.
Cred că-i gata.
Cum adică, crezi? Eu sunt pregătit.
Ar trebui să merg primul, în caz că se întâmplă ceva.
Nu se va întâmpla nimic. Am reuşit.
- Da? - Da.
Intră acolo. Am să te pregătesc eu.
Lasă-mă să verific ceva. Un moment.
Bine.
Intru eu. Tu fă verificările.
Nu, ar trebui s-o fac eu. E rezervorul meu. Eu trebuie să merg.
Cu cât facem asta mai repede, cu atât mergem la somn mai repede.
- Eşti sigur? - Da.
Dacă ceva nu pare în regulă, da un semn.
- Închide-mă. - Bine.
- Eşti gata? - Da.
- Da, ce? - Auzi?
- Nu aud nimic. - Pare a fi o scurgere.
- Pe bune? - Da.
Şi aerul se face tot mai greu aici.
- Eşti sigur? - Da.
- Verifică pompa de aer. - Bine, stai să verific.
Cartwright?
Scoate-mă de aici. O verific eu.
Cartwright!
Bauer!
Îmi pare rău.
Doamne, îmi pare rău. Eşti bine?
Unde ai fost? Te-am strigat pe nume!
Am fost chiar aici!
- Ce s-a întâmplat? - N-am putut să deschid rezervorul!
Aşa c-am căutat cu ce să-l tai.
- Ce-a durat atât? - Ţi-am spus.
N-am putut să găsesc cutterul!
- Ce s-a întâmplat cu rezervorul? - Nu ştiu.
Poate că mi-a scăpat ceva.
- Ţi-a scăpat ceva. - A fost un accident.
N-ar fi fost bine pentru tine?
Un rezervor pentru doi.
- Dar ţi-ai fi rezolvat problema. - E o nebunie! E rezervorul meu!
Eu trebuia să fiu în el! Dar ai insistat.
- Da? - Da, ai insistat.
Îţi aminteşti?
Da. Ai dreptate.
Îmi pare rău. Sunt bine.
Poate-i o întrebare proastă, dar avem rezerve pentru asta?
Nu ştiu.
Şi aia-i toată rezerva de aer.
Bun, schimbare de planuri.
Bun.
- Care arată bine? - Bine pentru ce?
Bine, poate că nu ăla.
Ce zici de tipul ăsta? "Ihtiologie."
Nici măcar nu ştiu ce înseamnă.
Nu putem să deschidem un rezervor să intru eu în ele.
De ce nu?
Cum rămâne cu persoana care-i deja în rezervor?
Ce se întâmplă cu el când îl scoatem afară?
- Îl omorâm. - Ce?
Singurul motiv pentru care suntem aici e să-i ţinem în viaţă.
Sunt ultimii supravieţuitori ai civilizaţiei umane.
Dă-i naibii.
Nu putem decide cine trăieşte şi cine moare!
Ştii ce putem face? Să avem grijă de noi.
Nu, ştii ce? Să avem grijă unul de altul.
Asta fac familiile.
Trebuie să alegi unul chiar acum.
Bine.
Morfină, bună idee. Biletul spre paradis.
Dă-i o doză mare cât timp e încă înăuntru.
- Nu fă asta. - Ce altă alegere am?
- E o altă cale. - Nu avem timp.
E simplu ca ABC.
Ce naiba-i cu tine?
- Nu pot face asta. - Ba da, poţi.
Nu, n-am să fac asta.
Bine. Dă-mi siringa, o fac eu însumi.
Ascultă, există o altă cale.
Ştiu că lucrul ăsta îţi ajunge la inimă...
dar uneori trebuie să sacrifici un pion să rămâi în joc.
- Nu-l lăsa. - Am spus că nu fac asta.
- Vrei să trăieşti? - E crimă.
Suntem tehnicieni, Bauer, nu criminali!
Haide.
Ce se întâmplă dacă află în facilităţile următoare?
- Uită-te în jurul tău. - Suntem singuri aici!
Nu-i crimă, e supravieţuire.
Avem o obligaţie să-i ţinem în viaţă.
Eşti mare figură.
Ai simţit?
Aşa o să te simţi când rămâi fără aer aici.
Plămânii tăi tânjesc după aer dar nu au de unde.
Cineva trebuie să moară, îmi pare rău.
Dar nu mă laşi singur aici.
Te rog, nu fă asta.
O să-mi mulţumeşti mai târziu.
- Ajunge. - Ce o să faci cu aia?
Vrei să mă înjunghii? Haide, taie-mi gâtul.
- Îţi va rezolva toate problemele. - Ascultă.
Încerci să salvezi viaţa unui om însă el îţi dă peste bot.
- Nu înţelegi. Ascultă. - Nu, tu nu înţelegi.
Aceşti oameni, au ajuns până aici călcând pe oameni ca noi doi!
Vrei să dai la schimb viaţa ta cu una de-a lor?
Ţi-am spus, am o idee.
Eşti cu mine sau ce?
Da. Da, sunt cu tine.
Pentru ce-s prietenii.
Nu ştiu.
Dar codul se potriveşte.
ABC 108 aici.
Şi ABC 108.
Îţi spun, e o altă facilitate chiar aici, lângă noi.
- Poate. - Haide.
E prea periculos.
Nici măcar nu ştim ce-i acolo.
S-au înregistrat. Uită-te la monitor.
Sunt oameni în acea facilitate cu piese de rezervă.
Va trebui să rupi sigiliul roşu.
- Bine. E un risc. - E un risc uriaş.
Această facilitate e o buclă fragilă.
Un singur lucru greşit şi întregul loc va fi plin de aer contaminat.
Şi în loc să omori doar unul din ei, vom muri cu toţii.
Trebuie doar să ne asigurăm că nu se va întâmpla nimic.
Mă poţi auzi?
Bun.
Bauer...
Da, da, ştiu, şi eu te iubesc.
Baftă.
Rahat!
Ce? Ce este?
Un cadavru. Un soldat.
De-al lor sau al nostru?
Nu-mi dau seama.
Măcar n-a tras în geamul uşii.
Baftă în viaţa de apoi.
Vezi că iroseşti aer.
Aştept filtrul de aer.
Bun.
- Urează-mi succes. - Succes.
Bun.
Ai găsit ceva bun acolo?
Doar praf. Praf albastru. E peste tot.
Da, e de la contaminarea aeriană.
Mai ai 31 de minute.
Dacă nu te întorci curând, ne vedem în şase luni.
Încearcă să muţi oamenii cât de repede posibil,
dar sunt zvonuri că aceste adăposturi publice nu sunt în siguranţă
împotriva armelor chimice.
Te văd.
Da, te văd printr-un monitor.
Ai avut dreptate, acele camere vechi funcţionează.
Dă-mi un "like".
Bun, continuă-ţi drumul.
Încerc doar să-mi dau seama unde naiba mergi.
Cred c-am găsit.
Aveai dreptate.
S-a blocat.
Haide, surioaro. Trage cu forţă.
Am intrat.
Bun, salută oamenii din ABC şi pentru mine.
- Bauer? - Da?
Cred că avem o problemă.
Nu funcţionează.
S-a aprins lumina verde?
Nu, nu funcţionează nimic.
Se pare că eşti blocat acolo.
Opreşte-te. Îţi iroseşti aerul.
Speram ca cineva să mă audă.
Rahat. Ce facem acum?
Rezistă. Mă gândesc la ceva.
Nu renunţa.
Dar dacă are dreptate? Dar dacă nu există viitor?
Mereu ai găsit o cale pentru noi.
Mi-aş pierde minţile fără tine.
Prietene.
Cred c-am găsit o cale să intri, dar n-o să-ţi placă.
Doar spune-mi.
Du-te înapoi pe unde ai venit, cam 9 metri.
Ce caut?
O să-ţi dai seama când o să-l vezi.
- Glumeşti. - Nu.
Nu am loc acolo.
Chiar eu m-am târât prin aceleaşi conducte doar aici în zona noastră.
Şi dacă eu o pot face şi tu poţi s-o faci.
Nu există altă cale?
Dacă vrei ca acei oameni să te ajute, aia-i calea ta de-a intra.
E un mod bun de-a scăpa de claustrofobie.
Bun. Intru.
Dau de-o intersecţie. În ce direcţie o iau?
Stânga duce aici la noi, aşa că la dreapta,
chiar în sistemul principal de ventilaţie.
- Eşti bine? - Da.
Acest loc e plin de cadavre.
Încotro se îndreaptă?
Sunt cu faţa în aceiaşi direcţie în care mergi şi tu?
Nu-mi dau seama.
Vestea bună e că n-au intrat.
Ce?
Dacă au murit acolo, sistemul de ventilaţie principal e încă sigilat.
Nu vrei să vomiţi în mască.
Mersi pentru sfat.
Am o altă idee. Poţi să-ţi dai casca jos
şi te alături oamenilor care sunt acolo cu tine.
Du-te naibii, Bauer.
Bauer... filtrul principal?
Ce? Te auzi întrerupt.
Pot să trec pe lângă unitatea filtrului principal?
Da.
Răspunde-mi.
Da!
Am să încerc să măresc semnalul.
Nu-ţi face griji. Voi fi aici.
Bauer.
Răspunde-mi.
Bauer, eşti acolo?
Da, sunt aici.
Sunt la filtru.
Bauer...
Mă auzi? Aproape am trecut.
Bine pentru tine.
Stai, ceva nu-i bine.
Mie-mi spui?
Cred că s-a întâmplat acum multă vreme.
Te auzi întrerupt.
Sunt cu toţii...
Sunt cu toţii... morţi.
Unic şi de neînlocuit.
Dar s-au înregistrat astăzi, ABC 108.
S-au înregistrat astăzi şi de fiecare dată.
Am văzut în sistem.
M-ai auzit, Bauer? Am văzut cu ochii mei.
E o minciună.
Întregul sistem?
Totul.
E o minciună.
Nu te poţi încrede în nimeni.
Doamne, Bauer.
Nu există nicio reţea aici.
Nicio legătură cu celelalte facilităţi.
Doar noi şi un calculator să ne spună că nu suntem singuri.
Nu eşti singur, dragostea mea.
E destinat să ne facă să nu ne pierdem minţile.
Bauer, eşti acolo?
Unde altundeva aş fi?
Dacă sistemul e o minciună, automat,
cum ştim dacă mai e cineva aici?
Nu ştim.
Nu ştim nimic.
Am putea fi singurii în viaţă.
Dumnezeule.
Rămân fără aer.
Mă întorc.
Te voi aştepta.
Cum spui mereu,
"Acordă lucrurilor timp şi totul se va duce naibii."
Ghici unde am găsit asta?
Nu ştiu, unde?
În cutia cu scule, unde am pus-o.
Şi-mi amintesc c-am pus cutia cu scule,
chiar lângă rezervorul tău, unde puteai să ajungi uşor.
Care-i ideea?
Da, nici eu n-am crezut,
aşa c-am verificat înregistrarea.
Stai puţin, hai să vorbim despre asta.
Nu te deranja.
Ar trebui să-ţi vezi faţa.
O iei razna.
Sau chiar ai încercat să mă omori?
Doar dă-mi drumul. Putem să vorbim despre asta.
Să-ţi dau drumul? Ai înnebunit. Nu, eşti un pericol pentru mine.
Eşti un pericol şi pentru adormiţi.
Eşti un pericol pentru întreaga facilitate.
Bauer, te rog.
Nu-s supărat pe tine.
Nu, retrag ce-am spus. Sunt foarte supărat pe tine.
Dă-mi o şansă să explic totul.
Nu primeşti aşa ceva.
Gândeşte-te ca la o crimă din milă, cum trebuia să fac cu familia mea.
Mi-a plăcut să vorbesc cu tine.
Unde vei merge? Nu ai aer!
Sunt aici.
- Unde merg, Abby? - Respiră.
Doar uită-te.
Ştii ce doare cel mai tare?
Trădarea şi minciunile.
Am avut încredere în tine. Şi tu îţi întorci spatele?
Nu-i nimic acolo.
Nu ai unde să mergi.
De ce nu te întorci aici?
Cum te simţi ştiind că o să mori acolo?
Răspunde-mi!
Am reuşit, Abby. Totul va fi în regulă.
Totul va fi bine.
Cartwright?
Te-am lovit?
Vincent Bauer, nu trebuie să faci asta.
Am putea fi singurii în viaţă.
Da?
La asta te-ai gândit când am stat acolo întins pe patul de moarte?
Când te uitai la mica ta poză?
Îmi pare rău, am făcut o greşeală.
Da, amândoi am făcut.
Ajunge cu jocul ăsta.
Ştii că nu pot trece cu vederea.
Merg să dorm în rezervorul meu,
ca apoi să văd că prietenul meu încearcă să mă omoare în somn?
Cartwright! Nu mă fă să te vânez ca pe un animal!
Dacă nu faci asta, te va omorî.
Va fi rapid. Va fi nedureros.
Trebuie să faci asta pentru noi.
Ştii cât de mult mă doare?
Trebuia să fim o familie!
- O familie! - Da, are nevoie de mine!
- Uite! - La naiba!
Chiar are. I-am promis.
Ascultă, pot explica totul.
Te rog înţelege.
Te rog, are nevoie de mine. Am promis!
Abby, dragă, ţi-am promis că nu te voi părăsi.
- Ţi-am promis că nu te voi părăsi. - Cu cine vorbeşti?
- Nu te voi părăsi niciodată, Abby. - Cu cine vorbeşti?
- Îmi pare rău, Abby! - Nu-i nimeni aici!
- Nu te voi lăsa niciodată, îmi pare rău! - Nu-i nimeni aici!
Nenorocitule.
Cartwright?
Ştiu că eşti aici.
Crezi că-s prost?
Crezi că nu mi-aş fi dat seama?
Acum ştiu de ce-i această slujbă atât de importantă pentru tine.
A fost aici tot timpul.
Scumpa ta soţie?
N-ai vrut să decizi cine moare şi cine trăieşte?
La asta s-a ajuns acum.
Cartwright.
Vino aici acum, vom pune totul la punct.
Am s-o omor.
Nu crezi c-o voi face?
Voi face o gaură fix între ochii ei.
Trebuia să-ţi vezi faţa.
Biletul meu spre paradis.
Haide. Nu, nu.
Ai grijă de faţa ta.
Du-te. Timpul trece.
Sunt în viaţă, Abby.
Dar sunt doar eu acum.
Ţinând acest loc funcţional.
Vorbind cu mine însumi.
Dormind în patul omului pe care l-am omorât.
Sunt doar eu acum.
Şi timpul.
Abby.
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta