Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
Traducerea: bucyfall - Subtitrari-Noi Team
Deci... 84?
Da.
Deja am ajuns acolo.
Salutare!
Salut, puştoaico!
Ce mai faci, Al?
Sigur te poţi concentra la teme aici, dragule?
Da.
Îl ajutăm pe D.
Eu şi tatăl tău suntem vrăjitorii matematicii.
Chiar aşa? Spune-le asta şi recuperatorilor de creanţe.
Walt, unde e bricheta mea?
La tine în buzunar.
Fir-ar.
Tată, fi serios.
De câte ori trebuie să-ţi spun să fumezi în privat?
E în scop medicinal.
Miroase bine aici.
Hei.
Chiar cred că avem şanse mari să câştigăm chestia asta.
De mult n-am mai văzut-o pe Maureen aşa entuziasmată.
Bravo ţie, e grozav.
Cum a fost şedinţa cu părinţii?
Din punct de vedere şcolar, e bine...
Dar vor să-şi facă mai mulţi prieteni.
Dar are prieteni.
Are un prieten, urăsc când fac astfel de afirmaţii.
Dakota e bine.
Sigur că e bine, eu doar zic...
- Ai plătit asta? - Ei vor să...
Să-l încurajăm să-şi facă mai mulţi prieteni.
Da, am plătit-o.
Mă gândesc că i-ar prinde bine.
Nu toată lumea are nevoie de o tonă de prieteni.
Eu una n-am avut nevoie.
Atunci tu te duci la următoarea şedinţă cu profesorii.
Hei, Maureen.
Da.
Pe vremuri,
când făceam show-ul,
mai mereu mergeam în Xalapa,
un sătuc pescăresc minunat.
Pe bune, tată? Iar ne iei cu Xalapa?
Mie îmi place Xalapa.
Nu acolo ai cunoscut-o pe tinerica aia dulce?
Stripteuza.
- Tată! - Da.
Ce e?
Nu pot rosti cuvântul "stripteuză"?
Nu pot spune "stripteuză" în casa mea?
Preferi să-i spun ştoarfă?
George...
Să nu uiţi de audiţie.
- Audiţie? - E mâine, să-ţi notezi în telefon.
- Despre ce e audiţia? - E o piesă de teatru.
O piesă de teatru.
Cum se făcea, George?
- Dă să văd. - Poftim.
Notează în calendar.
De câte ori să-ţi mai arăt?
Deschizi calendarul, uite-l aici. Bine?
- Ca lumea. - Apeşi pe calendar şi apoi...
Am priceput.
Sigur că da. Şi ai vorbit cu ea despre asta?
- E marţi, aşa că... - Aşa.
Tensiunea şi colesterolul şi multivitaminele...
Şi la mijlocul săptămânii...
I-am lăsat mesaj despre asta. Mă sună mâine.
Potriveşti zilele cu pastilele.
Da, dar de unde să ştiu?
- Da. - Ţi-am făcut o listă!
- Bine. - E uşor!
Hai, Roger, fii şi tu atent.
De unde ştiu ce pastile să iau în ziua respectivă.
- Ţi-am făcut lista, pune-o pe frigider! - N-am nevoie de ea.
Ba da...
- Nu strică să ai lista. - Te am pe tine.
Tu faci mişto de mine?
N-ar trebui să te implor să-ţi iei medicamentele, Roger!
- Nu eşti un bebeluş! - Te sun eu înapoi?
Bine, grozav. Mersi.
Ia afurisita de listă, bine?
Scuze.
Ce-ar fi să vă pregătiţi de culcare, tu şi tataia?
Bine?
Îmi cer scuze, George, eu sunt...
Scuze, am făcut o listă pentru taică-tău.
Nu mai pot continua la nesfârşit.
Nu mai pot aşa.
Ce se întâmplă?
Eu...
Nu mai pot fi gospodina ta.
Ce?!
Cum de eşti gospodina mea?
Eu gătesc, eu fac curat şi eu...
Mă duc la şedinţele cu părinţii.
Şi pictezi, faci surf şi...
Nu chiar, nu mai fac asta.
Dar ai putea.
Eu...
Am nevoie de...
Timp să fiu singur.
Am renunţat la multe pentru noi.
Nu e corect.
Nu e corect, iar tu...
Tu ai vrut să mă întorc la şcoală, da?
Tu ai spus că vrei să stai acasă cu Dakota.
Nu e vina mea că n-ai pictat, George.
Nu da vina pe mine.
Nu te mai simt în preajmă, ştii?
Eu vreau să...
Nu simt că eşti...
Vreau să...
Vreau să fac şi eu lucruri...
George, poţi picta... Adică...
Poţi face orice îţi doreşti.
Eu nu te reţin.
Am nevoie să fiu singur.
Şi pleci?
Pur şi simplu? Unde te vei duce?
Nu ştiu. Găsesc eu ceva.
Sâmbătă e petrecerea lui tata.
Am luat ce trebuie, sunt în frigider.
Vii la petrecere?
Nu ştiu.
Şi cine face grătarul?
Tu glumeşti?
Tu te auzi?
Cine o să facă afurisitul de grătar?
Ce-i vei spune lui Dakota?
De ce eşti treaz?
Te uiţi la stele, aşa-i?
Unde ţine tatăl tău cutia de prânz?
Mamă, nu mai folosesc cutie de prânz.
- Cafeaua asta nu-i bună deloc. - Pentru că am făcut-o eu.
George face cea mai bună cafea. El unde e?
- Mama lui e bolnavă. - Ce-a păţit maică-sa?
Ba nu, are o expoziţie.
Are o expoziţie...
Desigur, are o expoziţie. Unde are loc expoziţia?
- În Santa Fe. - Santa Fe...
Bine.
Bine...
Tată, tată... Pastilele tale?
Azi e miercuri, ai de luat Veratrol.
Miercurea...
Roz sau albastru? Care e?
Lasă că ne lămurim mai târziu.
- Eu cum ajung la şcoală? - Te duc eu.
Trebuie să plecăm, haide!
Tată?
Îl iei tu pe D după şcoală, da?
Păi am audiţia aia.
Te iau după ce termin, puştiule.
Hei, Maureen.
Vanessa mi-a spus că întârzii.
Da, am o urgenţă de familie.
Ei bine, eu nu pot fi acolo.
Am o strângere de fonduri.
E vorba de 5 minute, maxim 10, poate începe Josh în locul meu.
El cunoaşte cazul.
Josh nu e avocat.
Voi fi acolo, doar... Voi fi acolo.
Mă bazez pe tine, Alex.
Bine. Nu-ţi face griji.
Deci, te ia tataia azi de la şcoală.
Ştii că te iubesc, da?
Da.
Bine.
Hai că-i bine.
Ne descurcăm.
Evident că am fost uimiţi când am primit petiţia.
Oraşul a vândut terenul clientului meu cu acte în regulă.
Cu promisiunea unui impact minim asupra calităţii aerului şi vieţii sălbatice.
Dle Williams, California deja şi-a pierdut 98% din zonele mlăştinoase.
Acest mormoloc trăieşte în diferenţa de 2% rămasă.
Tot ce cerem e ca dl Evans să înceteze şi să distrugă...
Să oprească construcţiile pe...
- Dă-o naibii, ocupă-te tu. - Mulţumesc.
Îmi pare extrem de rău.
Îmi pare rău, dle judecător.
Dle judecător, când districtul a vândut clientului meu terenul,
au înţeles benefiicile financiare ale proiectului.
Proiectul va aduce milioane de dolari într-un oraş practic falit.
Asta înseamnă locuri de muncă.
Dle judecător, scuzele mele iar pentru întârziere,
dar când oraşul a încuviinţat vânzarea terenului domnului Evans
pentru o staţiune, dânsul a acceptat să respecte anumite standarde de mediu,
iar după cum puteţi observa din proba A, deja violează aceste standarde.
Încă n-am văzut un raport oficial.
Când o specie e distrusă, se pavează calea către distrugerea alteia.
E un efect de domino.
Şi toate aceste creaturi au o importanţă majoră în ecosistemul nostru.
Ne reglementează aerul, apa, vremea.
Cazul se va judeca pe 25 iunie.
Dle judecător, nu avem destul timp pentru a construi cazul...
Zi mersi şi aşa.
Vă mulţumesc, dle judecător.
Mulţumesc, dle judecător.
Frank Evans.
Alex Vetter.
El e colegul meu, Josh Williams.
- Încântat de cunoştinţă. - Da.
Vă mulţumesc că mi-aţi adus problema la cunoştinţă.
O să văd ce pot face.
- Poţi opri construcţia staţiunii tale. - Nu prea cred.
Vorbesc serios.
Sunt sigur că găsim o cale de mijloc.
Bine, avem multă treabă.
Am cumpărat-o.
Eu... Am cumpărat-o!
Am făcut-o, am făcut-o!
Aşteaptă, te rog!
Regizorul e un măgar.
Îmi pari cunoscut.
Am prezentat un show de televiziune pentru o lungă perioadă.
- Da? - Da.
De acolo trebuie să te ştiu.
- Ştii că e o piesă de Chekhov, da? - Da.
Da.
Păi...
În teatru m-am instruit şi...
Aşa am început, cu teatrul şi celelalte.
- Grozav. - Da.
Grozav, vă mulţumesc că aţi venit astăzi.
Vom arunca o privire doar la prima scenă.
- Bine. - Şi...
Oricând eşti pregătit...
- Bine. - Dânsa e Mel.
Va citi cu tine astăzi.
- Bine. - Încântată de cunoştinţă.
Bună, Mel.
Numai puţin.
Am cumpărat-o!
Am făcut-o!
Am cumpărat-o, am...
Am cumpărat livada de vişini.
Staţi... Doamnelor şi domnilor, vă rog, nu plecaţi!
Eu...
Sunt puţin ameţit.
Sunt confuz, eu...
Te opresc aici.
E grozav, chiar foarte grozav.
Te deranjează dacă treci la altă scenă?
Desigur.
- E în regulă? - Da.
Te deranjează dacă te uiţi la partea cu Firs? Servitorul.
- Cel foarte bătrân? - Da.
Bine. Sigur.
Ce e cu tine? Pari supărată.
Îmi pare rău, nu.
- Sunt chiar bine, eu... - Totul e în regulă?
Totul e bine. Doar o mică...
Chestii de acasă, dar e...
Dar eşti disponibilă pentru asta?
Am nevoie de tine să fii aptă pentru asta.
Dacă nu eşti, spune-mi şi gata.
Găsesc pe altcineva.
- Nu, sunt aptă pentru asta. - Nu încerca să mă păcăleşti.
Alex, pe linia 1, de la şcoala lui Dakota.
- Da. - Pot să...
Alo?
Îmi pare extrem de rău.
Nu ştiu ce s-a întâmplat.
Soţul meu e plecat din oraş, l-am rugat pe tata
să vină să-l ia, dar nu pot da nici de el.
Sunt...
- Îmi pare rău. - Te rog, nu-ţi face griji.
Totul e în regulă. Dakota e bine, asta contează.
Astfel avem şi noi ocazia să ne întâlnim, din moment ce n-ai fost la şedinţă.
Aşa e, am avut treabă, aşa că...
Soţul tău ţi-a menţionat că am discutat cu el
să-l încurajaţi pe Dakota să interacţioneze mai mult cu ceilalţi elevi?
Da.
Da, mi-a menţionat, ne ocupăm de asta.
E minunat.
- Ce băiat dulce... - Ei bine,
aşa e, ar trebui să-l duc acasă. Îţi mulţumesc frumos.
- Bine. - Bine.
- La revedere. - Pa.
Să mai treci pe la mine.
Bine.
Ce s-a întâmplat?
- Cum adică? - Trebuia să-l iei pe Dakota după ore.
Nu-ţi aduci aminte? Nu?
La naiba.
Ai uitat pur şi simplu? Asta s-a întâmplat?
Ai uitat?
- Trebuia să-mi notezi în telefon. - Nu trebuia să fac nimic!
Îmi trebuie notat în telefon!
Te-am rugat să-l iei după ore, ce altceva să mai fi făcut.
- Nu, nu. - Şi fumezi şi nu gândeşti...
- Nu, stai aşa. - Şi nu-ţi aminteşti nimic din ce-ţi spun.
George mereu îmi notează în telefon ca să nu uit.
Mă extenuezi.
Îmi pare rău, puştiule.
- N-are nimic. - Doar nu te lăsa tataia aşa.
Nu aveam notat în telefon.
A venit petrecerea!
- Doamne! - Vezi?
- Doamne, Lilly! - O aduceam pe sora ta.
Hei!
Încercam să fac ceva bun.
Nu, tată, a fost foarte bine.
Dar dacă spui că îl iei pe Dakota, trebuie să-l iei pe Dakota.
Îmi pare rău, Boo. Tati mi-a spus ce s-a întâmplat.
Bărbaţii sunt nişte puţoi. Toţi.
Nu se poate. Ce-a păţit Dakota?
Eşti al dracului de mare.
Eşti bărbat în toată firea, vino încoace!
Îmbrăţişează-mă. Doamne, ce naibii s-a întâmplat cu el?
2 ani, asta s-a întâmplat.
Fac pariu că deja ai avut primul sărut.
Are doar 10 ani, aşa că...
- La dracu, sunt aşa... - Limbajul.
- Îmi pare rău... - E în regulă.
Scuze...
Ce bine-mi pare să te văd!
Mă bucur să te văd.
Arată bine, nu?
Parcă ţi-a mai crescut fundul.
Cum îmi poţi spune aşa ceva?
Eşti fiică-mea, îţi pot spune orice vreau!
- Nu! - Da!
Tata mi-a spus că vrei să devii maseuză.
Nu, nu mai vreau.
Am avut un client, cred că m-a confundat cu alt tip de maseuză.
La naiba!
- Da. - Serios?
Dar ştii ce?
Linia mea de îmbrăcăminte începe să prindă contur.
Mi-am găsit un investitor, aşteaptă să-mi termin linia,
e minunat că sunt aici, mă pot concentra la modelele mele, pot desena şi...
Că veni vorba, ai purtat vreodată rochia pe care ţi-am trimis-o de Crăciun?
- Da. - Şi arătai beton în ea?
Beton arătam.
Alex, e ciudat rău.
Ce?
Că dormi în dormitorul lor.
Nu e ciudat deloc, mi se pare normal.
Şi ce se întâmplă cu Dakota?
Cum adică?
Adică i-ai spus că tatăl lui e un măgar?
Doar nu-l voi întrista pe Dakota din moment ne vom împăca.
Ştii ce? Dacă ţii secrete faţă de copii...
Are 10 ani.
O să-l răvăşească.
Mersi, Lily, dar sunt în stare să mă descurc cu băiatul meu de 10 ani.
Ştiu. Nu ziceam că nu eşti o mamă bună, dar...
Ştiu că nu asta ziceai.
Am multe de făcut la muncă, aşa că...
Mă culc.
- Bine. - Bine.
- Tu unde te culci? - Chiar aici.
Va fi ca pe vremuri.
Da.
Hei, Lee.
Da.
Bine.
Da.
E...
E perfect.
E grozav.
Da, bine!
Am primit rolul.
Ai primit...
Din piesa de teatru.
Ai primit rolul lui Firs?
Da.
E o piesă superbă.
Rolul lui Firs e cel mai bun.
George? Ziceai că vii astăzi, măcar mă anunţi dacă nu ajungi?
Bine? Mersi.
- Ai nevoie de ajutor? - Ştii să faci grătar?
Nu, dar mă prind eu.
- E musai să bei aia? - E doar bere.
Practic e apă.
Hei, tată.
Sper că ai parte de o călătorie plăcută.
Mi-e dor de tine.
Am o surpriză pentru tine când te întorci.
Nu-ţi spun de acum ce e.
Trebuie s-o vezi...
Bine? Sună-mă.
Hei, Friday. Hei, amice.
Sunt George, lasă-mi mesaj.
Ce naibii se întâmplă, George?
Nici măcar prin mesaj nu-mi răspunzi?
Nu-mi vine să cred că ne faci asta.
Dakota te-a aşteptat toată ziua, toată lumea întreba unde eşti.
Ce era să le spun?
Răspunde-mi la telefoane!
Aprindere!
Şi nava Voyager 1 a decolat spre expediţia ei spaţială.
Lansată în septembrie 1977, Voyager 1 a fost trimisă de NASA
pentru a cerceta sistemul solar.
New York e un loc nebun.
Înainte luam metroul zilnic, dar luna trecută,
când aşteptam trenul, stăteam lângă
un bătrânel simpatic şi m-am gândit "ce bătrânel simpatic".
Apoi m-am uitat mai atent şi mi-am dat seama că se lăbăgea.
Gata, mă întorc la taxiuri.
- Întârzii la muncă! - E duminică.
Ea mereu lucrează duminica.
Ai grijă să-şi ia medicamentele tata când se trezeşte.
Ai lista pe frigider.
Îl plimbi tu pe Friday?
- S-a făcut. - Bine.
Te iubesc.
Cascada... Uite ce culori sunt în cascadă.
Albastru şi verde. E ca lumea, nu?
Salut, Billy.
Bună, Al. Ce se întâmplă?
L-ai văzut pe George pe aici?
Nu, nu l-am văzut.
Bine.
Mersi.
Totul e în regulă?
Da.
Totul e în regulă. Mulţumesc.
Bine.
Ai grijă.
Vezi?
Sunt George, lasă-mi mesaj.
Ştiinţa gestionării vieţii sălbatice într-o zonă populată e nouă.
Oamenii de ştiinţă ştiu că dacă nu acţionează cu băgare de seamă,
ajutarea unei specii poate dăuna alteia.
Acesta e următorul subiect dezbătut la Centennial Valley,
a fost Dean Schofield, de la ştirile NPR.
Astea sunt foarte bune.
Nu trebuie să spui asta.
Vorbesc serios.
Mulţumesc.
Cine e fătuca?
Hai, cine e?
Ce? Eşti înamorat.
Da, eşti.
Cum o cheamă?
Rain.
Hopa, Rain.
O placi?
Ar trebui să-i arăţi astea.
Dacă mi-ar desena mie un tip aşa, aş uita de toate.
De toate!
Bine, bine.
Doamna îşi va servi cafeaua aici.
Unde e frişca... Unde e frişca?
Aici scrie "c afeaua e gata".
Nu ştiu dacă... Da.
Prima dată spui "cafeaua e...".
Doamna îşi va servi cafeaua aici.
Te pot...
Te pot întreba ceva?
Când ai sunat-o pe Lily...
Să vină aici, de ce ai făcut-o?
M-am gândit că ar fi...
Bine să fie toată familia împreună.
Îmi place asta.
E singurul motiv, sau...
Pentru că eu încerc.
Eu...
Ai multe pe cap, Alex.
Dar, ştii, e slujba ta.
Adică... Înţeleg.
Eu...
Eu înţeleg.
Mereu ai fost aşa.
Încă de când erai la şcoală erai ambiţioasă.
Îţi terminai proiectele cu o lună înainte,
şi cereai mai multe, şi...
Şi e un lucru bun?
Nu ştiu de la cine ai moştenit asta.
Nu ştiu dacă e un lucru bun.
Te lămureşti tu.
Mereu o faci.
- Al, vino încoace să vezi. - Josh, fă poză.
Ai găsit ceva?
Grozav, mersi.
Deci...
Din păcate, mormolocii noştri nu o duc prea bine.
În mod normal, apa din mlaştini trebuie să fie cât de cât clară.
Aici se vede clar că are o culoare metalică, ruginie.
Nu e bine.
- Josh? - Da.
Când îmi aduci rapoartele?
Ţi le pot aduce pe seară târziu.
Bine. Sună-mă de îndată ce vin rezultatele.
Nu-mi pasă la ce oră e.
- Bine. - Alex?
Da?
Mâine dimineaţă vom discuta despre modul de prezentare.
- Grozav. - Toată lumea să fie disponibilă diseară.
- Bine. - E ceva mare.
- Aţi făcut treabă bună. - Da.
Noapte bună!
- Vreau să spun... - Bine.
- Pe bune... - Piperul e starul aici!
Ce bună e, Lily.
Sunt doar nişte spaghete.
- Puteai pune mai mult sos. - Puţin mai mult.
Ei bine, nu mai avem.
Bine?
Despre ce e piesa, tataie?
Despre un servitor bătrân care a lucrat pentru o familie toată viaţa.
Iar familia e acum falită şi au
o livadă de vişini, iar un tinerel mai prostuţ
taie vişinii şi vrea să construiască case sau ceva de genul.
Şi apoi toţi părăsesc casa şi uită de mine.
Şi sunt lăsat singur acolo, iar apoi bănuiesc că mor.
E ambiguu.
Doamne.
Ce deprimant..
Eu nu vreau să văd piesa.
Nu, nu.
Nu, e Chekhov!
Pare dus cu pluta omu'.
Tu auzi ce spune, Walt?
Ştii, doar că...
Ce?
De ce luaţi în derâdere parada fiecăruia?
Sunt doar realistă.
Eu nu iau în derâdere parada nimănui.
Bine, tată, ştii ce?
Fac pariu că asta o să aducă o schimbare majoră pentru tine.
Acum o auzi, Roger?
- O schimbare majoră. - Ăstea fac mişto de mine.
Nu facem mişto, tată.
Ba asta faceţi.
S-au aliat contra mea.
- Mamă... - Mereu aţi făcut-o.
- Nu ne aliem contra ta. - Nu asta facem, tată!
Echipa "gang-bang".
Mamă!
- Da, dragule? - Cred că a luat ceva foc în cuptor.
Fir-ar să fie, prăjiturelele cu ciocolată!
La naiba.
Bine, e în regulă.
- Toată lumea să se calmeze. - E serioasă treaba..
Doamne!
Doamne.
Deschid fereastra...
Vino aici.
Unde ţine taică-tău extinctorul?
- Calmaţi-vă! - Avem extinctor în casă, nu?
- Habar n-am. - Am crezut...
Calmaţi-vă!
Prăjiturelele mai sunt bune?
La naiba!
Eşti bine, mamă?
- Eşti bine, Alex? - Sunt bine, sunt bine.
Te simţi bine, mamă?
Sunt bine, dragule.
Mi-e bine.
Mâncăm prăjiturele sau nu?
Ce mai întrebare, tată.
În caz că n-ai observat, casa arde.
Da.
Casa nu arde. Dar mi-ar plăcea să mănânc o prăjiturică.
Bine, ce mai întrebăm?
Întreabă tabla ceva ce n-ai cum să ştii.
Bine.
Voi mai face sex vreodată?
Stai aşa, ce?!
Îţi spun de acum că răspunsul e "da".
Păi, adică...
Eu am făcut sex doar cu George, aşa că...
Ce?!
Tu vorbeşti serios?
Am rămas însărcinată la 19 ani, Lily.
Bine, ăsta..
E cel mai trist lucru pe care l-am auzit vreodată.
Bine, ştii ce? Diseară vei face sex.
- Cu cine? - Găsim noi pe cineva.
Nu voi face sex cu un străin, dacă asta vrei să spui.
- De ce nu? - Pentru că există atâtea boli!
Există şi prezervative!
Bine, fie. E un tip la muncă, dar nu e...
Bine, grozav. Dă-i mesaj.
Ce să-i spun? Nu vreau să-i dau mesaj.
Întreabă-l dacă vrea să bea ceva.
Să bea...
Să bea... unde?
Ca...
Ce?!
Cui îi pasă, îi zici "hei, ce mai faci, vii să bem ceva?"
Hei...
Josh...
- "Ce mai faci?" - Nu!
Ce-ai...
"Ce mai faci?" Nu!
- Nu. - O să fie doar introducerea.
- Nu va fi... - Nu-i trimiţi o scrisoare din tabără.
Spune-i...
"Hei, am chef de anal..."
"Vrei să bem ceva?"
Să fie ceva de genul "Hei, ce mai zici?".
"Arăţi de parcă ai un penis circumcis şi vreau să mă aşez pe el."
Să fie ceva de genul "hei, ce învârţi?"
"Până acum am făcut sex cu o singură persoană."
"Păsărica mea e strâmtă."
Scrie-i!
- Dă-mi-l mie! - Nu-i scrie!
- Dă-mi-l mie! - Nu, o să-i scrii ceva oribil.
Nu! Dă-mi-l.
- Termină, nu! - Îi vei scrie ceva...
- Lily, dă-mi-l înapoi. - Nu-i scriem o scrisoare.
- Dă-mi-l înapoi, vorbesc serios. - Nu!
Lily! Termină!
- Lily, vorbesc serios. - Nu!
O voi face!
"Eu..."
- Dă-mi-l înapoi. - "Ador..."
"Dubla penetrare..."
Şi... trimis.
Lily, te rog.
Te rog, nu.
- Doamne... - Gata, s-a trimis.
- Doamne, ştiu exact ce-o să porţi. - Ce i-ai scris?
Ce i-ai spus? Lily, te rog...
Eu...
Deja ţi-a răspuns.
A zis "cum să nu".
Asta înseamnă că am aranjat o partidă de sex cu el?
Nu.
Ştii ce?
Am o rochie. E o rochie magică.
Mă duc să ţi-o aduc. Ar trebui s-o porţi diseară.
Rochia asta, fără lenjerie intimă...
Şi te-ai aranjat!
Nu, e...
- E accesibilă. - Super.
Asta şi căutam.
Poate de asta ai nevoie? Hai, du-te şi probeaz-o.
Nu.
Nu pot.
Nu sunt pregătită.
Doamna îşi va servi cafeaua acum.
Doamna îşi va servi...
Unde e frişca?
Unde e...
Nu pot, nu pot.
Nu pot face asta.
Nu pot juca în această piesă.
Cum adică nu poţi?
Nu pot juca.
Sigur că poţi.
Nu se leagă.
Nu pot, nu văd...
Cuvintele.
Nu-mi rămân în minte.
Eu...
- Joci în afurisenia de piesă. - Nu.
Ba joci. O să faci piesa.
Nici nu se pune problema.
Şi vei fi genial.
Uite nişte veşti bune. Oamenii de ştiinţă din cazul Tahoe
au văzut indicatorii PH şi spun că îl vor obliga să mărturisească.
Astea da veşti bune.
- Nu-i aşa? - Da.
Stai aşa. Mai scrie că indicatorii nu sunt îndeajuns de ridicaţi
şi ei vor susţine că...
- Salutare, oameni buni. Pe mâine. - Pa.
Bine.
Scrie că vor susţine că
"poluarea se datorează rafinăriilor din apropiere şi vremii nefavorabile".
Ăstea-s tâmpenii.
Ei bine, mormolocii morţi ne vor ajuta.
Adică dacă...
Dacă mor mai mulţi, asta va...
Va ajuta.
Nu-mi place deloc că trebuie să sper la moartea unor mormoloci
ca să previn moartea mormolocilor.
Ce vroiai aseară când...
Când mi-ai trimis mesaj?
Eu...
Mă gândeam la caz şi...
Da.
Avea legătură cu asta.
Bine.
Hei, ştii? Vrei să luăm astea, să mergem la mine şi să...
Deschidem o sticlă de vin ca să lucrăm mai uşor? Sau..
Da, da. Putem face asta.
- Acum? - Da.
Adică, eu... Da, sigur.
Când te gândeşti la elefanţi...
Nu ştii, nu ştiu...
Te gândeşti la inocenţa lor şi...
Nu ştiu, la elefanţi,
nu?
De cum îşi amintesc chestii, bănuiesc.
- Da... - În sensul ăsta ne seamănă mult.
De parcă tânjesc după contact.
- Contact fizic... - Aşa e.
Cu ceilalţi. Se rostogolesc.
Pe ceilalţi...
Elefanţi.
- Da. - Aceste creaturi mari cu piele groasă...
Şi trompele lor...
Ştii, îşi încolăcesc trompele
şi...
Ştii, e ca şi cum...
E...
E ciudat, sexual vorbind.
De partea lor.
Da.
Dar am fost emoţionat până la lacrimi.
E uimitor.
- Da. - Pare...
Pare un lucru incredibil de văzut.
Aşa e.
Şi îmi spuneam că se târăsc.
Se târau că viermii unul pe celălalt.
Bună.
Hei, tată.
Hei.
Replicile mele...
Scuze, ce spui, tată?
Replicile mele. Nu-mi găsesc replicile.
Bine...
- Scuză-mă. - Le găseşti tu.
Tată...
El e Josh.
- Salut. - El e tatăl meu.
Salut.
- E o piesă de teatru... - Bine.
- Ai căutat în camera ta? Poate... - Mi-am pierdut... replicile.
Chestia aia stupidă...
Beth?
Ce?!
Ce-a fost asta?
Chiar a crezut că sunt mama?
Trebuie s-o lase mai moale cu iarba.
Îmi pare aşa rău.
Eu...
Nu s-a mai întâmplat înainte.
Îmi pare rău.
Bună, eu sunt Lily.
Sunt...
Sunt sora lui Alex.
Bună, Lily. Eu sunt Josh.
Încântată de cunoştinţă.
Încântat de asemenea.
Bine.
Eu ies în oraş.
Voi distraţi-vă salvând planeta.
În orice caz, aveam de gând să te întreb ceva înainte de toate astea.
Ce vroiam să te întreb?
Doamne...
Am uitat de-a binelea.
Adică... cu o aşa rochie, cum să te mai concentrezi...
Da.
Da, ai dreptate.
Ce mai rochie.
Hei, Tom.
Adu-i doamnei ceva de băut.
Ce doriţi?
Nu-mi trebuie, nu-mi trebuie nimic.
Nu, fac eu cinste.
- O vodcă cu suc. - S-a făcut.
Bine.
Frank Evans.
Da, da. Mi-aduc aminte.
Savureaz-o.
- Mă întorc. - Bine.
Frumoasă rochie.
E a soră-mii.
Eşti foarte atractivă.
Mersi.
- Locuieşti pe aici? - Da.
Da, toată viaţa am trăit aici. Aici am crescut.
Şi eu la fel.
E amuzant, nu te-am văzut niciodată pe aici.
Eu nu ies în oraş.
Noaptea, niciodată... Eu...
Am fost măritată, aşa că...
"Am fost..."
Juriul încă deliberează, cred.
Bine.
Mi-a făcut plăcere să te văd.
Despre asta vorbesc.
Vorbesc de cum va arăta lumea în 10 ani, iar ţie, aparent, nu-ţi pasă.
- Nu trebuie să mă apăr în faţa ta. - Nu... De ce ai face-o?
De ce ai face-o?
Alex, ăsta e mersul lumii. Dacă nu construiesc eu, o face altcineva.
Urăsc argumentul ăsta. Îl urăsc!
Bine, urăşte asta.
Ştii câte locuri de muncă asigur pentru copii
care nu şi-au permis luxul de a merge la Drept?
Cunoşti comunitatea din jurul acelei mlaştini.
Jumătate din familiile de acolo trăiesc din ajutor social.
Familiile vor mânca datorită staţiunii mele,
vrei să ştii cum vor arăta lucrurile în următorii 10 ani?
Eu îmi imaginez o şcoală bună, un parc public...
Şi pe un copil ca mine care poate visa să meargă la Drept.
Asta-i viziunea mea.
Bine.
Nu, înţeleg.
Eu doar spun că
grijile mele nu sunt doar pentru următorii 10 ani.
Ci de cum vor arăta peste 100 de ani.
Eu la asta mă gândesc, poate şi de aceea par o ciudată. Nu ştiu.
Da, eşti o ciudată.
În sensul bun al cuvântului.
Vrei să ştii...
Cât de ciudată sunt?
Sigur că da.
Am făcut sex cu o singură persoană toată viaţa mea.
Asta...
Schimbă total lucrurile.
Da. Eu..
L-am cunoscut pe George la 18 ani, am rămas gravidă la 19, aşa că acum sunt...
Acum sunt vraişte. Ştii?
De fapt, mi se pare excitant.
E un nou început pentru tine.
Majoritatea au făcut deja asta.
E în trecut.
Deci vrei să faci sex cu mine?
Într-o dimineaţă m-am trezit la hotelul Chelsea.
Nu-mi amintesc cum am ajuns acolo, dar asta-i altă poveste.
Ce-mi amintesc e că aveau o omletă de ouă grozavă,
asta şi facem astăzi, specialitatea hotelului Chelsea.
Îţi plac roşiile?
- Neaţa'. - Neaţa'.
Am lucrat toată noaptea şi am adormit la birou.
Îmbrăcată cu rochia mea?
Mi-a dat mesaj tata.
Ce ţi-a spus?
Că e tot în Santa Fe.
Vrei să chiuleşti de la şcoală şi să mergem la plajă?
Iubesc şi urăsc în acelaşi timp oraşul ăsta.
În inima mea, sunt californiancă.
De ce ai plecat?
Nu ştiu. Aveam nevoie de o schimbare.
Asta se întâmplă?
Ce?
Oamenii maturi se...
Plictisesc şi... au nevoie de o schimbare.
Ei bine, în primul rând, eu nu sunt un om matur, iar în al doilea rând,
tu la taică-tău te referi?
Îţi voi spune asta. El nu s-a plictisit de tine.
Vorbesc serios.
Cum să se plictisească cineva de tine?
Are problemele lui acum.
Sunt problemele lui.
Cu alte cuvinte, aşteptăm raportul cu privire la impactul asupra mediului.
Vanessa, în ce stadiu se afla stagiarii cu comunitatea?
Nicăieri. Nimeni nu vrea să semneze petiţia.
Ce?! Alex, ce se întâmplă?
Comunitatea trăieşte în sărăcie, Maureen, nu vor să semneze. Ei vor locuri de muncă.
Ei nu ştiu ce vor. E treaba noastră să-i educăm.
Ai perfectă dreptate.
Maureen, cei de la Agenţia pentru Protecţia Mediului sunt la telefon pe linia 2.
Ce e cu sora ta?
Cum adică?
Cum e? Cu ce se ocupă?
Nu ştiu. Are o linie de îmbrăcăminte fantezistă.
Earth Now, Vanessa la telefon.
- Cu cine vorbesc? - Şi un prieten.
Bine.
- Sigur? - De ce?
- Rămâneţi pe fir. - Fără motiv.
- Poate o iei la petrecerea de ziua mea. - Alex, pe linia 1.
Alo?
Bună.
Nu, nu, nu.
Nu trebuie să faci asta.
Eu voi...
Vin imediat.
Bine.
- Bună. - Bună.
Mă bucur că ai sunat,
voiam să-ţi spun că aseară eram destul de beată,
şi sunt foarte jenată de asta, aşa că...
- Nimeni nu trebuie să afle. - Vrei să luăm prânzul?
Omule.
E o nebunie.
- Deci asta faci tu, ah? - Asta fac ce?
Asta faci tu...
- Nu. - Ăsta-i "jocul" tău?
Ştii exact ce faci, agăţi femeile la bar şi le arăţi casa ta frumoasă
şi toate lucrurile frumoase ce le ai.
Capcană.
E o capcană, te-am prins.
Nu. Eu nu fac asta, eu...
Adică, mă duc la bar...
Dar am...
Am cunoscut femei la bar. Tu ai...
Adică, sunt prietenos.
Nu?
Sper că asta, ştii tu...
Se compară.
Nici nu ştiu ce spun.
Sunt...
Sper că a fost bine în comparaţie cu...
Celelalte femei pe care le-ai adus sau nu le-ai adus acasă de la bar.
Mă bucur că te preocupi.
Mă bucur că te preocupă perspectiva.
Practic mă întrebi dacă mi-ai zdruncinat lumea?
Ce nebună eşti.
- "Voila". - Mulţumesc.
Îţi place priveliştea?
Da, e fantastică.
Deci...
Ce s-a întâmplat?
Cu ce?
Cu soţul tău.
Nu era fericit.
Aparent...
Aşa că...
A plecat.
Şi acum încearcă să-şi dea seama ce vrea să facă în viaţă.
Nu ştiu, cred că s-a simţit..
Eu nu-l vedeam sau...
Nu ştiu, poate are dreptate.
Da, poate fi greu.
Şi...
Când te însori la 20 de ani, câteodată te schimbi,
dar nu vă schimbaţi împreună.
Nu mi-au ieşit lucrurile aşa cum credeam.
Par nebună că vorbesc de...
Nu ştiu, nu ştiu.
Mi se pare ceva ce nu trebuie făcut.
Nu.
E cumva vreun truc ca să mă scoţi din caz?
Ştii ce? Ar trebui să fie.
Dacă începem chiar dinainte de dans ar fi perfect.
Oh Petya,
dragul meu, îmi pare atât de rău.
Băiat scump.
Iartă-mă. Vino să dansăm, te rog.
Vino şi dansează cu mine.
Roger, acum intri tu!
Da.
- Mereu intri acum. - Îmi pare rău.
Trebuie să-ţi tatuezi asta pe creier.
- Aici intri mereu. - Da, am reţinut acum. Scuze.
Vrei să facem iar sau...
Nu, continuaţi.
Ce-ai păţit, tataie?
Eu...
Nu mă simt prea bine, sunt...
Pe vremuri, aveam un dans, aveam...
Roger.
Roger, ai nevoie de un minut?
Pentru că eu nu pot.
Nu, îmi pare rău.
- Eşti bine? - Îmi pare rău, mi-am pierdut rândul.
E în regulă. Trebuie să renunţi la carte.
Îmi pare rău, eu nu...
În acest punct nu e corect faţă de ceilalţi actori şi nu ştiu cum
să exersăm piesa dacă nu ştii replicile. Mă înţelegi?
- Bine. - Bine?
Mulţumesc, luaţi pauză 5 minute şi apoi...
- Îmi cer scuze. - Nu, nu.
Tu...
Voi aduce ploaia!
Am nişte ploaie...
Ploaie, ploaie!
Şampanie!
Sticle desfăcându-se!
Vom aduce ploaia!
Ploaie, ploaie!
Şampanie!
Unde-ţi sunt bancnotele de 100?
Tată?
M-am zăpăcit.
Am făcut o confuzie.
- Lasă-mă să te ajut... - Pleacă.
Pleacă!
- Tată, e tricoul tău, e... - Ieşi dracului afară!
Ieşi afară!
Du-te...
Am nevoie şi de o bicicletă nouă.
Asta veche s-a cam stricat.
Cred că s-au spart cauciurile.
Am încercat să le umflu la loc, dar s-au dezumflat iar, aşa că...
- Bine. - Nu mai merge.
Şi lanţul cade mereu.
Ei bine, cred că trebuie să găsim o soluţie.
Poate mi-o dai de ziua mea.
Vom vedea.
Putem intra, tată?
N-ai mâncat nimic.
Vrei să te ducem la doctor?
După cum puteţi vedea din raport şi din depoziţiile martorilor,
construcţia e în desfăşurare de doar două luni,
iar efectele asupra vieţii din mlaştină au fost devastatoare
şi cerem Curţii să suspende construcţiile până se găseşte o soluţie.
Fie dl Evans mută construcţia cu 10 mile spre vest,
fie îşi modifică planurile de construcţie.
Dle judecător, totul se reduce la moştenirea noastră.
Ce vrem să lăsăm după noi, un hotel?
O staţiune balneară?
Nu putem preveni sfârşitul nostru, dar putem preveni sfârşitul Pământului.
Putem face în aşa fel încât urmaşii urmaşilor noştri
pe care nu-i vom cunoaşte niciodată să înoate în acelaşi ocean ca şi noi.
Să facă drumeţii pe acelaşi munte.
Să savureze aceeaşi privelişte.
Mi se pare mai mult decât mângâietor
că indiferent de cât de incontrolabilă sau fragilă e viaţa,
sunt şi lucruri care sunt veşnice.
Dacă luptăm pentru ele...
Mulţumesc, dle judecător.
Districtul a vândut terenul d-lui Evans
cu condiţia ca acesta să respecte standardele de mediu.
Iar din studiile şi informaţiile pe care le am în faţă,
înţelegerea făcută cu districtul...
Nu se poate dovedi cu precizie că schimbările survenite în mlaştină
se datorează construcţiilor d-lui Evans.
Lacunele din prealabilul contract cu districtul au permis marja actuală.
Cazul e respins fără prejudicii.
Alex.
Alex, hai.
Felicitări, Frank.
Ascultă.
Vreau să-ţi doar să-ţi vorbesc o secundă.
Alex!
Doamne, am crezut c-ar trebui să iau o sticlă de vin...
Nu-ţi face griji.
- Hei. - Hei.
Ce mai faci?
- Sunt bine. - Eşti bine?
Da, sunt bine. Ne mai vedem.
Urăsc petrecerile.
Asta se va încinge. Sunt convinsă.
Ştii ceva, Lily? Ca să ştii, nu cred că voi sta prea mult.
- Haide... - Sunt într-o pasă proastă.
Acuş luăm ceva de băut.
- Hai să bem nişte tequila, bine? - Bine, un pahar.
- Sunt multe puţe tinere pe aici. - Da.
Multe puţe tinere.
În seara asta vreau să uiţi de caz.
Dakota doarme la un prieten.
Hai să încercăm să ne distrăm, bine?
La naiba.
Cui trimiţi mesaje?
Hei, Alex!
Sărbătoritule!
Da, dar nu azi e ziua mea. Luni e ziua mea.
- Bine. - Dar sărbătorim astă-seară.
- E în regulă. - Aşa e, aşa e.
Arătaţi al dracului de bine.
- Poate, da. - Iisuse.
- Frumoase picioare. - Îi plac picioarele lui.
Îmi plac aşa.
- Tocmai mi-am făcut degetele. - Îi plac picioarele!
Nu vom discuta despre asta, bine?
Nu vom discuta.
Ne vom distra.
Am locuit într-un conifer 3 luni şi n-aveam de nici unele.
Erau zile când n-aveam nici ce mânca.
Nu.
Au fost zile când n-aveam apă.
A trebuit să mă răhăţesc într-o găleată.
A trebuit să mă piş pe copac.
Dar mereu mi-am găsit timp să fac sex.
Vreţi Ecstasy?
Nu, nu. Suntem bine aşa.
Bine...
Adică, aş putea...
S-o fac.
- Da! - Da?
Da.
- Pe bune? - Ce?!
Nu? De ce nu?
Te-ai ameţi prea tare.
- Eşti sigură? - Da, sunt sigură.
- E destul de intens. - Să ţi-o trag!
Vreau Ecstasy, te rog.
- Dă-i-l. - Doar...
Mă mir că n-ai fost susp...
Că nu ţi-a fost prescrisă.
Mulţumesc.
Sunt aşa emoţionată.
- Îţi va prinde bine. - Da.
Rahat. Trebuie să... O secundă.
Eşti sigură că nu vrei Ecstasy?
Cred că Alex se va mânia dacă iau.
Am avut o micuţă problemă cu pastilele şi...
Alte chestii. Da...
Îmi pare rău.
George?
Hei.
Bună.
Ce mai faci?
Sunt bine, da. Tu?
N-a fost o săptămână la şcoală?
Dar...
N-am avut decât doi vizitatori.
N-aş fi făcut sex decât cu unul din ei.
Te sun eu înapoi.
La ce te uiţi?
La nimic!
Hei, Lily.
Voiam să te întreb, cum a fost săptămâna asta?
Ce vrei să spui?
Cu Dakota, dusul la şcoală şi toate cele. A fost în regulă, da?
Ce vrei să spui? A fost bine.
Deci el n-a...
Lipsit o săptămână de la şcoală?
Eşti de rahat.
- Despre ce vorbeşti? - Ieşi afară.
Nu vreau să-ţi mai văd faţa.
- Ieşi afară! - Alex...
Ascultă.
El avea nevoie de cineva cu care să vorbească, bine?
Nu avea nevoie să meargă la şcoală. Voia să vorbim.
- Serios? - Bine?!
- Şi nu-mi puteai spune? - Nu, nu puteam. Când?
- Când să-ţi spune cineva ceva? - Nu aşa funcţionează lumea, Lily.
Nu-mi poţi lăsa copilul să lipsească o săptămână de la şcoală!
Tu vorbeşti serios acum?
Tu eşti...
Eşti mânioasă ca Dakota a lipsit o săptămână de la şcoală?
Lily, eu sunt mama lui.
Tu nu ai dreptul să-mi privezi copilul de şcoală.
Nu ai dreptul să faci nimic cu el fără să mă întrebi pe mine.
Înţelegi asta? Cum de nu-ţi intră în căpăţână?
De ce... Tu te crezi perfectă? Nu eşti, Alex.
Uită-te la viaţa ta. E o harababură.
Bună...
Cred c-am nevoie de cineva să mă ia.
Nu cred c-ar trebui să conduc acum.
- Hei. - Bună.
Eşti bine?
Nu ştiu dacă pot merge.
Ia asta.
Asta ar trebui să... Să ajute?
Te va ajuta.
Cum mă voi descurca fără tine?
Deja te descurci.
Dakota a lipsit o săptămână de la şcoală şi eu îmi revin din Ecstasy.
Eşti grozavă.
Mereu ai fost grozavă.
Te simţi mai bine?
Mulţumesc că mi-ai adus apă şi mandarine.
- Mai vrei şi altceva? - Nu.
- Eşti sigură? - Da, eu doar...
- Vrei să plec. - Nu.
Te rog, nu.
Cum se simte tatăl tău?
Nu ştiu.
Am fost la doctor şi...
Nu ştiu.
Se poate să aibă Alzhaimer...
E timpul să pleci.
Am avut un dans şi am avut generali...
Şi admirali,
şi...
Nu.
Generali şi baroni şi admirali.
Da.
Şi în zilele noastre, avem...
În zilele noastre avem...
- Trebuie să trimitem. - Ah, da.
În zilele noastre trebuie să trimitem după poştaş?
- Şeful de poştă. - Oh, şeful de poştă.
Şeful de poştă.
Şi...
Şeful de staţie.
- Bună dimineaţa. - La naiba.
Te-ai întors?
Unde e Dakota?
E în spate.
Tată!
Hei...
Arăţi bine!
Mama găteşte groaznic.
Da, nu prea se pricepe. Înainte se pricepea.
Când eram mai tineri... Cred că ea a...
Cred că şi-a ieşit din mână.
De aceea ai făcut-o?
Ce?
Pentru că e o bucătăreasă groaznică?
Nu, nu.
Nu?
Nu ştiu... Când eşti tânăr, te...
Te...
Adică am...
Oamenii se schimbă când îmbătrânesc şi...
E bine, schimbarea e bună, dar câteodată...
Câteodată schimbarea e...
Dureroasă şi...
Ştii, dar...
Dar necesară.
Corect?
Ştii, nu e...
Te vei întoarce?
M-am întors.
Da, m-am întors. Pentru totdeauna.
Cu tine.
Dar sunt...
Dar nu cred că mă întorc...
La mama ta.
Adio, casă.
Adio, veche viaţă.
Nu, nu.
Se zice "Salutare, viaţă nouă".
Ştiu.
Ştiu, ştiu...
Ştiu.
Salutare, viaţă nouă!
Îmi pare rău, eu...
Nu, mie îmi pare rău.
Am făcut-o de oaie.
Trebuia să-l duc pe Dakota la şcoală.
Nu ştiu unde mi-era capul.
Lily.
Sunt fericită că ai venit.
- Pe bune? - Pe bune.
Mulţumesc.
George nu se întoarce.
Cred...
Cred că lucrurile între noi s-au schimbat cu mult timp în urmă, iar eu n-am observat.
Ce vei face?
Nu ştiu.
Tot ce ştiu e că vreau să-mi petrec timpul cu fiul meu.
Frumoasa mea...
Frumoasă livada.
Ai fost viaţa mea.
Ai fost tinereţea mea.
Fericirea mea.
Adio.
- Ţi-a ieşit. - Mi-a ieşit într-un final.
L-am desenat.
Asta e...
- Îmi plac ochii. - Asta e pentru bunicul.
Henry al...
Şi e şi bunicul.
I-am desenat pălăria favorită.
Şi-l voiam şi pe Friday în ăsta,
mă întrebam dacă ar veni de pe veranda din spate cu...
- Hei. - Hei.
Vreau să ştii
că asta n-are nimic de-a face cu tine, bine?
Bine?
Mă auzi?
Te iubesc.
Şi tatăl tău te iubeşte.
Şi asta nu se va schimba niciodată.
Niciodată nu se va schimba.
Bine?
Vino încoace.
Au plecat toţi?
A mai rămas cineva?
Bine.
Să mergem.
Au plecat.
Au uitat de mine.
Viaţa a continuat
de parcă n-aş fi trăit niciodată.
Mă voi întinde.
Nu mai ai putere în tine.
Nu ţi-a mai rămas deloc.
Tu...
Cârpaciule.
Doamne!
- Ai fost incredibil! - "Livada de vişini" rupe!
Tată!
I-ai dat pe spate.
- A fost minunat! - I-ai dat pe spate, frate.
Te duci direct pe Broadway!
Ţi-a plăcut piesa?
Da.
- Da? - Mi-a plăcut.
E o nebunie.
A scris-o acum 100 de ani.
Da, e ca lumea.
Oamenii aveau aceleaşi probleme pe atunci ca şi acum.
Da, e ca lumea.
Hei, pot să ling şi eu din îngheţata ta cu ciocolată?
Ţi-am spus că Jalapeno va fi dezgustătoare după ce-o lingi de trei ori.
Ştiu.
Ştiu, trebuia să te fi ascultat.
Traducerea: bucyfall - Subtitrari-Noi Team
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org