Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
Strâmtoarea Malacca 1874
Dle, maluri de ambele părţi ale navei.
Nisip sau stânci, nu-mi dau seama.
Căpitane, piraţii malaiezieni ne-au încolţit.
Trebuie să ne predăm!
Predarea navei tatălui meu nu ne va garanta supravieţuirea, dle Phelps.
Ape puţin adânci.
Drept înainte cu toate pânzele sus.
Căpitane, nava va eşua.
Este imposibil!
Cunoşti viziunea mea asupra acestui cuvânt, dle Phelps.
Toate pânzele sus, toate pânzele sus.
Toate pânzele sus, băieţi. Toate pânzele sus.
Virează puternic spre babord, Harper.
Dacă virăm spre babord cu toate pânzele sus ne vom răsturna!
Exact!
Toate pânzele, dle!
Toată lumea să se ţină bine!
Apa este prea puţin adâncă!
Avem nevoie de mai multe pânze.
Will, ţine-te!
Se răstoarnă!
Ţineţi-vă bine, băieţi!
Ai reuşit, căpitane.
Singurul mod de a realiza imposibilul
este să crezi că este posibil.
Stabileşte cursul spre Londra, Harper.
Munca noastră de aici s-a terminat.
Mergem acasă.
Alice through the Looking Glass
Londra 1875
Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team
Căpitane.
Mamă!
Ai ajuns, în cele din urmă.
Dră Kingsleigh?
Tu şi nava "The Wonder" trebuia să veniţi acum mai bine de un an.
Au fost complicaţii, piraţi şi alte asemenea.
Scrisorile sunt în cabina mea.
Şi anunţă-l te rog pe Lordul Ascot că aş vrea să-l văd imediat.
Mă tem că Lordul Ascot a murit când erai pe mare.
Titlul l-a moştenit fiul său.
- Hamish? - Într-adevăr.
Acum este preşedintele consiliului.
O mare tristeţe.
Scrisorile tale au fost foarte rare.
Abia dacă ştiu pe unde ai umblat în tot acest timp.
Mamă, China este incredibilă!
Am urmat fluviul Yangtze adânc în interiorul ţării.
Cei mai mulţi oameni nu văzuseră niciodată
o persoană cu părul blond.
- Ţi-a fost frică? - Desigur!
Dar când îmi era frică, mă gândeam la tata.
Vorbeşti exact ca el.
Îmi este dor de el!
Şi mie.
Dar acum anii trec mai rapid pentru mine.
Timpul este un stăpân crud.
Timpul este un hoţ şi un ticălos.
Am auzit că familia Ascot marchează succesiunea lui Hamish în seara asta.
Perfect! Ar trebui să mergem.
Mă tem că invitaţia probabil că s-a pierdut la poştă.
Prostii. Lady Ascot a spus odată că suntem întotdeauna bineveniţi.
În afară de asta, am o propunere pentru Hamish.
Hamish s-a căsătorit anul trecut, Alice.
Se pare că a trecut peste respingerea ta publică.
O propunere de afaceri, mamă.
Pleci din nou! Aşa de curând?
Sunt probleme aici
care ar putea beneficia de atenţia ta.
După următoarea mea călătorie,
nu va mai trebui să-ţi faci griji de nimic.
Am voie să-mi fac griji pentru tine în seara asta?
Îmi doresc ca tu să fi purtat rochia aia galbenă.
Dacă este suficient de bună pentru Dowager, împărăteasa Chinei,
atunci este suficient de bună şi pentru familia Ascot.
Întotdeauna trebuie să fii atât de încăpăţânată?
Nu, doar că este mai amuzant aşa.
Scuzaţi-mă.
Scandalos!
Arată ca un bufon de la circ.
Dră Kingsleigh.
Ce faci aici?
Am venit să-i prezint raportul Lordului Ascot.
Sigur.
Ei bine, urmează-mă.
Helen, ce surpriză!
Alice, ei bine, bine ai venit acasă.
Ne temeam că nu o să te mai întorci cu nava noastră.
Nava mea.
Bună, Hamish.
Este potrivit să te adresezi soţului meu cu "Lordul Ascot".
Pentru asta avem această mică petrecere, la urma urmei.
Dră Kingsleigh,
ea este soţia mea, Alexandra.
Noua Lady Ascot.
Aşadar...
Hamish mi-a spus că ai călătorit în întreaga lume în ultimii trei ani.
Da, tocmai am revenit.
Ei bine, cum a fost?
- Lumea? - Da.
Savuroasă,
ar trebui să o vizitezi cândva.
Îmi cer scuze pentru deranj, Lord Ascot
dar am venit să-mi prezint raportul.
Desigur.
Urmează-mă, dră Kingsleigh.
Domnilor, permiteţi-mi să v-o prezint pe dra Alice Kingsleigh.
Dră Kingsleigh, Consiliul.
Bună seara, domnilor.
Lumea ni se deschide, dar trebuie să acţionăm rapid.
Am credinţa că viitoare expediţii de-a lungul râului Wu şi...
Îmi pare rău, dră Kingsleigh,
nu vor mai fi expediţii viitoare.
Ce?
Este un post în biroul funcţionarilor noştri.
Vei începe la dosare,
dar cu timpul...
Asta nu este despre China, nu-i aşa?
Este pentru că te-am refuzat când m-ai cerut de soţie?
Îmi pare rău, dră Kingsleigh,
dar asta e tot ce putem face pentru tine.
Nicio altă companie din domeniu nu va angaja funcţionari femei,
cu atât mai puţin căpitani de vas.
Nu poţi să faci asta!
Deţin 10% din companie.
Tatăl tău mi-a dat acele acţiuni!
Corecţie...
I le-a dat mamei tale,
care mi le-a vândut acum un an, în timp ce erai plecată,
odată cu titlul asupra casei.
Casa ei?
Titlu pe care îl schimbăm pentru nava ta.
Dar a fost nava tatălui meu!
Într-adevăr.
Predă-mi vasul şi îţi vei recăpăta casa.
Prezintă-te la slujbă luni dimineaţă,
şi vei primi un salariu şi o pensie.
Şi să renunţ la "The Wonder"?
Altfel, nu te putem ajuta.
Şi nici pe mama ta.
Alice.
- Alice... - Cum ai putut să ne vinzi acţiunile?
Tot ce fac este pentru tine, Alice.
Ca să poţi avea un început decent în viaţă.
Acum cinci minute eram un căpitan de vas.
Căpitan de vas nu este o slujbă pentru o femeie.
Timpul este împotriva ta, iar tu te comporţi neglijent în privinţa asta.
Cândva credeam că pot să fac
şase lucruri imposibile înainte de micul dejun.
Ăsta este un vis de copil, Alice.
"The Wonder" este doar un vas!
Nu este "doar un vas".
Este vasul tatei!
Tot ce a iubit el, tot ce iubesc eu!
El nu ar fi permis niciodată să se întâmple asta!
Ei bine, el nu mai este aici.
Nu poţi să faci lucrurile cum vrei tu.
Fiecare femeie trebuie să înfrunte asta, Alice.
Eu a trebuit s-o fac.
Ultimul lucru pe care vreau să-l fac este să ajung ca tine.
Să predau vasul "The Wonder"!
Şi să renunţ la imposibil.
Atunci, eu cine o să mai fiu?
Tu eşti Alice, desigur.
Absolem?
Absolem!
Şi-a petrecut luni de zile navigând în susul râului.
Îmbrăcată ca şi cum ar fi fost o băştinaşă.
Şi, desigur, se cunoaşte că asta poate face lucruri ciudate minţii omeneşti,
cu atât mai mult minţii unei femei.
Aşteaptă!
Exact ca tatăl ei. Un om grozav, fără îndoială.
Dar cu probleme la cap.
Se pare că aşchia nu sare departe de trunchi.
Absolem!
Curios!
Este închisă, este cineva acolo înăuntru.
Cine este acolo înăuntru?
Să aducă cineva cheia!
Lord Ascot, este cineva în biroul tău.
Curios!
Curios şi curios.
Nu, nu din nou.
Toţi caii mei, toţi oamenii mei
spre operaţiunea de salvare.
Mai întâi puneţi toate bucăţile la un loc, avem o grămadă de bucăţi.
Aici.
Cum arăt? Spuneţi-mi, pot să suport.
Întotdeauna este aşa.
Este coaja unui om.
Te rog!
Întotdeauna faci gluma asta.
Nu vrei să spui... gălbenuş de ou?
Îmi pare rău.
Neîndemânatică ca întotdeauna şi de două ori mai mică.
Credeam că nu o să înţelegi niciodată.
Absolem.
Scuză-mă, domniţă, avem nevoie de asta.
Ai fost plecată prea mult, Alice.
Iar el va pleca, în curând.
Cine va pleca? Ce s-a întâmplat?
Totul va deveni limpede cu trecerea timpului.
Acum, grăbeşte-te.
Şi ai grijă unde păşeşti.
Bună.
Alice.
Alice, slavă Domnului că ai venit în cele din urmă.
Este din nou fata aia.
Alice, te-ai întors!
Nu fiţi drăguţi cu ea!
A întârziat!
Am venit într-un moment nepotrivit?
Ne era frică că nu mai vii deloc.
Ce s-a întâmplat?
Pălărierul este problema.
Sau... problema este a Pălărierului.
- Cea dintâi. - Nu, cea din urmă.
Fraţi Tweedle...
- Este nebun. - Pălărierul?
Da, ştiu.
Ăsta e felul lui de a fi.
Asta este ceea ce îl face să fie... el.
Dar a devenit mai întunecat.
- Mai puţin neghiob. - Îşi refuză să râdă.
Şi nicio abilitate de-a noastră nu îi poate provoca niciun zâmbet.
Am sperat că ai putea să ne ajuţi să-l salvăm.
Ce s-a întâmplat?
A fost o furtună puternică.
Ne-am dus în Pădurea Tulgey ca să investigăm.
Adu.
E rândul tău.
Pălărierul era în starea lui.
Până când...
Acea pălărioara albastră de hârtie...
Cumva i-a adus aminte
de tragedia familiei sale.
Ucisă de către Jabberwocky,
în Ziua de Horuvendush.
Cu mulţi ani în urmă.
Nu mai este el însuşi.
Dar...
Dacă este ceva ce-l poate aduce înapoi pe Pălărierul,
ar fi să te vadă din nou.
Da.
Într-adevăr.
Ei bine, unde este?
Pleacă!
Nu poţi să intri.
Pălărierule, sunt eu, Alice.
Alice!
tu eşti!
Şi eşti aici!
Tu eşti, nu-i aşa?
Da, Pălărierule.
Bine.
Tu eşti singură.
Tu întotdeauna ai fost Alice.
Şi aşa am ştiut că o să mă crezi.
Mi-ai lipsit, Pălărierule.
Este vorba de familia mea, Alice.
Familia ta?
Da, familia mea.
Pierdută acum mulţi ani.
Sau cel puţin aşa am crezut.
Uite.
Am găsit asta.
Prima pălărie pe care am făcut-o.
Am crezut că s-a pierdut acum foarte mult timp.
Este imposibil să fie aici şi totuşi...
uite-o.
Aşa că, dacă aceasta pălărie a supravieţuit
trebuie să fi supravieţuit şi familia mea.
Dar, Pălărierule...
Credeam că nu sunt vrednic de numele Hightopp.
Tatăl meu era un bărbat foarte serios.
Ne-am certat groaznic.
Nu i-am spus că îmi pare rău când am avut ocazia.
Dar asta înseamnă
că pot îndrepta lucrurile.
Pălărierule,
familia ta...
Tu... mă crezi, nu-i aşa, Alice?
Vreau să te cred...
Pălărierule!
Nu te simţi bine.
Ce pot să fac?
Desigur,
Alice a mea
îmi poate aduce familia înapoi.
Dar, Pălărierule...
chestia este că...
familia ta a murit.
Acum mult timp, chiar tu mi-ai spus.
Nimeni nu-i poate aduce înapoi.
Nimeni în afară de tine.
Îmi pare rău.
Este...
Este imposibil.
Tu...
nu eşti tu.
Pălărierule, te rog.
Ieşi.
Nu ştiu cine eşti tu.
Tu nu eşti Alice a mea.
Alice a mea m-ar fi crezut.
Pălărierule.
Pălărierule, te rog. Te rog.
Trebuie să facem ceva.
Este foarte bolnav.
Mă tem că... este pe moarte.
Dumnezeule. Dumnezeule, Dumnezeule.
Nu putem să-l pierdem, Alice. Nu putem.
Spune că trebuie să-i aduc familia înapoi ca să se facă bine.
Dar asta... nu se poate.
- Decât dacă se poate. - Ce?
Decât dacă ar fi o modalitate.
Nu, nu, nu, nu, nu.
Nu trebuie să faci asta, nu trebuie să faci asta.
Ce este?
Este periculos, riscant.
Este prea mult ca să-ţi cer asta.
Ce este?
Alice...
Trebuie să călătoreşti înapoi în timp.
Nu...
Să te întorci în trecut şi să salvezi familia Pălărierului.
Dacă amăgirea Pălărierului s-ar realiza,
atunci ar putea fi făcut bine din nou.
Să mă întorc în timp? Cum?
Cronosfera.
Îmi pare rău, crono... cum?
Cronosfera.
Sursa care alimentează marele ceas al tuturor timpurilor.
Legenda spune că permite cuiva să călătorească
peste oceanul timpului.
Niciunul dintre noi nu o poate folosi, pentru că noi am fost deja în trecut.
Şi în trecutul tău
îţi vezi viitorul...
Ce se întâmplă?
Nu se ştie ce se întâmplă,
dar se spune că dacă ar urma să se întâmple,
totul ar fi istorie.
Asta sună foarte periculos.
Da, este extrem de periculos.
Pentru că tu nu eşti de aici,
doar tu o poţi folosi, Alice.
Nu este imposibil,
doar posibil.
Pălărierul este cel mai bun prieten al meu,
dacă are nevoie de ajutor, o să-l ajut.
Indiferent de consecinţe.
Ştiam eu că o să ne ajute.
Unde exact se află cronosfera asta?
În braţele timpului. În ale lui.
Îmi pare rău.
Timpul este un "el"?
Trăieşte în vidul infinitului.
Într-un castel al eternităţii.
Pe aici, la 1,6 kilometri după pendul.
Este frig.
Să găsesc castelul timpului,
să împrumut cronosfera,
să călătoresc înapoi în timp în Ziua Horuvendush,
să salvez familia Pălărierului de la moarte,
şi prin asta, să-l salvez pe Pălărier.
Şi încearcă să nu distrugi trecutul, prezentul sau viitorul.
Încercam doar să ajut.
Ce ar putea merge rău?
Rămas bun, Alice.
Pălărierul se bazează pe tine.
Şi noi cu toţii.
Alo?
Este cineva aici?
Alo?
Coridor conceput prost de mine.
Ziua asta nu se mai termină niciodată?
Se lipeşte de mine ca o pereche de pantaloni transpiraţi.
Cine s-a oprit?
Cine a tic-ăit ultimul tac?
A tac-ăit ultimul tic.
Brilliam... Hinkle...
Brilliam Hinkle...
ţi-a expirat timpul.
Higgins.
Highbottom.
Nu este încă aici.
Highton.
Highville, Himbleby.
Hinkle.
Sper că ai fost fericit, sper că ţi-ai folosit bine timpul.
Noapte bună.
Cine este acolo?!
Te-am văzut.
Cum ai intrat?
Este imposibil.
Ieşi, mic vierme.
Este o fată.
Te rog!
Îmi pare rău că te deranjez, dar aş vrea o clipă din timpul tău.
Mai să fie...
Tânără domnişoară...
eu sunt timpul!
Infinitul,
eternul,
nemuritorul,
nemăsuratul.
Decât dacă ai un ceas.
Aşa că, fiind timpul,
trebuie să-mi dau şi mie,
ca tu să mă ai.
Urmăreşti ce spun?
- Da. - Serios?
- Promiţi să fii concisă? - Ei bine, pot să...
Pentru că dacă este ceva ce nu-mi place,
aceia sunt oamenii care nu pot, nu vor sau...
nu ascultă
să formeze propoziţii scurte.
Prietenul meu este într-un pericol mortal...
Ajunge cu bolboroseala asta continuă!
Am o muncă importantă de făcut.
Te rog.
Nu mi-ai răspuns la întrebare.
Un minut. De ce porţi acel soldat căzut în buzunarul tău?
Arată-l acum.
Este spart, distrus.
A fost al tatălui meu, nu m-aş despărţi niciodată de el.
Toată lumea se desparte de totul, în cele din urmă.
Iată.
Magnificul Mare Ceas al tuturor timpurilor.
El este eu şi eu sunt el.
Tot ce a fost şi tot ce va fi vreodată.
M-am gândit la poemul ăsta.
Amintiţi-vă, păreţi vioi, toată lumea.
Wilkins!
Umerii în spate, privirea în faţă.
Ce mai face dispozitivul meu invincibil?
- Este... - Tăcere!
O să vorbeşti când ţi se vorbeşte.
I s-a vorbit.
Prostii! Dispozitivul, Wilkins
ce mai face?
Bună.
Şi tu cine eşti?
Aceşti artizani minusculi sunt secundele mele.
Curios!
Şi bănuiesc că fiecare secunda contează.
Aş vrea eu.
Sunt mai degrabă stupizi.
w w w s u b t i t r a r i n o i r o
A fost necivilizat din partea mea. Îmi pare rău.
Ţi-am spus, imbecili. Vino.
Aşadar...
Care este întrebarea ta? Ai exact un minut.
Este vorba despre Pălărier, Tarrant Hightopp.
Este un prieten bun de-al meu.
Recent este convins că familia sa decedată de mult timp
este încă în viaţă.
Şi, desigur, familia lui nu poate fi în viaţă.
Pentru că, vezi tu, Jabberwocky i-a ucis familia în Ziua Horuvendush.
Iar eu l-am ucis pe Jabberwocky în Ziua Frabjous.
Şi aş vrea permisiunea ta, dacă vrei, să împrumut cronosfera...
Cronosfera?
Ăsta nu a fost un minut.
Vrei s-o împrumuţi?
Să o iei cu împrumut?
Da.
Tu ceri să dezintegrezi istoria.
Cronosfera alimentează Marele Ceas.
Dar am nevoie de ea!
Fără ea, Pălărierul nu s-ar mai însănătoşi niciodată şi eu trebuie să...
Wilkins! Wilkins!
Wilkins!
M-aţi chemat, dle?
Wilkins, scoate afară te rog această...
fetiţă de grădiniţă cu părul blond.
Imediat, dle.
Mulţumesc pentru tine, dle.
Haide, haide.
Pentru ce?
Pentru timpul acordat.
Tânără domniţă, nu poţi schimba trecutul,
dar îndrăznesc să spun
că ai putea învăţa ceva din el.
Haide, fato!
Este generaţia următoare.
Acum... întoarce-te pe unde ai venit, dră.
Tocmai până în capăt.
La revedere!
- Wilkins! - Da, dle?
Este aici. Iubita mea este aici!
- Vin, dle! - Grăbeşte-te, fugi!
În regulă, haideţi, ieşiţi, secundelor.
Treceţi înapoi, staţi în rând.
- Înălţimea Voastră. - Maiestatea Voastră!
Maiestate...
stăpânul vă aşteaptă în salon.
- Să vă anunţ? - O să mă anunţ singură.
Mă anunţ singură.
Tic-tac, unde eşti?
Tic-tac!
Vin, dragostea mea.
- Cadoul! - Desigur.
Draga mea...
pot să-ţi spun că capul tău arată foarte mare astăzi?
Mă prezint cu un cadou
făcut în întregime din dragoste.
Desigur, şi cu puţin metal şi lemn.
Ştiu cât de mult îţi plac lucrurile mici.
O să-l preţuiesc pentru totdeauna.
Bine.
Dumnezeule...
Cronosfera...
Ce te tulbură, draga mea?
Ştii ce îmi doresc.
Dar, dragostea mea, am făcut deja foarte multe pentru tine.
Da, da, foarte bine.
Dar nu înţelegi?
Cu creierul meu mare
şi cu mica ta cronosferă
m-aş putea răzbuna pe sora mea.
Şi am putea stăpâni trecutul, prezentul
şi viitorul.
Îmi ceri imposibilul, draga mea.
Nu pot să-ţi dau cronosfera.
Ai putea dacă m-ai iubi!
Nimeni nu mă iubeşte.
- Nimeni nu se teme de mine... - Dar...
Dar eu te iubesc.
- Un pupic? - Nu!
Marele Ceas!
- Wilkins! - Chiar în spatele tău, dle.
Tic-tac?
Secunde în minute.
Tic-tac!
Nu-mi întoarce spatele când sunt supărată!
Care este problema cu tine?
Cronosfera...
Alice.
Nu!
Opriţi-o.
Opriţi-o, imbecililor!
Ce idiot a etichetat maneta?
- Tu ai făcut asta, stăpâne. - Mulţumesc că-ţi recunoşti greşeala.
Idiotule!
Cum funcţionează asta?
Ai grijă! Opreşte!
Opriţi-o, imbecililor!
Nu, nu, nu!
Cum arăt? Spuneţi-mi, pot să suport.
Este coaja unui om.
Este precum o navă.
Drept înainte.
Pălărierul.
Nu-ţi face griji, Pălărierule.
O să te salvez pe tine şi pe familia ta.
Alice...
Acea Alice...
Ucigaşa
puiului meu Jabberwocky?
Însuşi motivul
pentru care am fost exilată din regatul meu.
- Acea Alice? - Idiotule!
O vreau moartă!
Eşti în regulă, dle?
A început.
Fără cronosferă
Marele Ceas se va strica.
Timpul însuşi se va opri,
şi totul din Underland va pieri!
Ai spus "pieri"?
Wilkins, trebuie să păstrezi Marele Ceas în funcţiune.
Eu? Adică...
Desigur, dle.
Iar eu trebuie să o găsesc pe fetiţa aia de grădiniţă.
Ce... ce se petrece?
Probabil că a luat cronosfera.
Ai grijă, dragă Alice.
Toate speranţele noastre zboară cu tine.
Ziua Horuvendush.
Tu.
Dă-mi ceea ce este al meu.
Dă-mi-l înapoi, sau nu voi mai exista deloc.
Întoarce-te! Întoarce-te!
Nu poţi câştiga o cursă împotriva timpului.
Eu sunt... inevitabil.
Pălărierule?
Pălărierule.
Tu eşti.
Eşti din nou tu.
Ei bine, dacă nu sunt, îmi doresc să fi fost.
- Ne-am cunoscut? - Da.
Ei bine, nu, adică nu încă.
Este ciudat, simt că ar trebui să te cunosc.
Ne-am întâlnit o dată, când eram mică.
Mă tem că nu-mi amintesc.
Asta pentru că nu s-a întâmplat încă.
Când se va întâmpla?
Peste ani de zile, când o să fii bătrân.
O să te întâlnesc când tu o să fii mica iar eu bătrân?
Îmi dau seama că nu are prea multă logică.
Are perfectă logică pentru mine. Eu sunt Tarrant.
Ştiu, eu sunt Alice.
Alice, se pare că amesteci timpul.
Nu este deloc amestecat, de fapt, este foarte supărat pe mine.
Eşti nebună, nu-i aşa?
Mi s-a mai spus asta.
- Cei mai buni sunt nebuni. - Ascultă.
Ştiu că sună ciudat,
dar trebuie să-ţi găsim familia.
Ai noroc. Chiar pe aici.
Minunat.
Felicitări, draga mea Mirana, pentru că ai ajuns adult.
Şi acum, moştenirea.
Coroana pentru Prinţesa Iracebeth.
Ţărani ignoranţi.
Linişte!
Ce faci, idiotule?!
Pune-mi-o pe cap.
Mă faci să arăt ca o proastă.
Termină odată cu asta.
Imbecil incompetent.
Linişte!
Următorul care va râde, nu va mai râde niciodată!
Iracebeth, te rog!
Cum vrei să opreşti lumea din râs?
Puneţi-i o sacoşă pe cap.
Pune-ţi tu o sacoşă pe cap!
Puneţi-vă cu toţii sacoşe pe cap.
Da, o să vă cos buzele.
O să vă tai limbile.
O să vă tai urechile.
O să vă tai...
- O să vă tai capetele! - Iracebeth, ajunge!
Iracebeth...
întotdeauna am sperat că într-o zi vei arăta calităţile necesare
pentru a deveni regina care te-ai născut să fii.
Acum realizez că acea zi nu va veni niciodată.
Locuitori ai regatului Witzend,
la moartea mea,
coroana va fi
a Prinţesei Miran.
Tată, nu!
Dar... asta nu este corect!
Eu sunt cea mai mare!
Nu eşti potrivită să conduci, Iracebeth.
Te urăsc!
Vă urăsc pe toţi!
Şi pe tine nu o să te iert niciodată, nebunule Hightopp.
Nu, voi avea
o răzbunare teribilă.
Ticălosule... Încet.
Iraci?
Nu mă lua cu "Iraci".
Tu ai stârnit asta!
De ce nu le spui adevărul?
Nici nu credeam s-o faci.
Nimeni nu mă iubeşte!
- Nimeni nu mă iubeşte! - Iraci.
Iracebeth.
Dacă vrei să fii un pălărier vrednic de numele Hightopp,
trebuie să fii sănătos la cap, treaz
şi disciplinat.
Tot ceea ce nu eşti.
Tot ce am făcut a fost să râd, tată.
Nu m-am putut abţine, capul ei este mai degrabă...
Din cauza ta prinţesa şi-a pierdut coroana.
Ştii ce înseamnă asta pentru noi?
De ce nu sunt niciodată suficient de bun pentru tine?
De ce eşti întotdeauna o dezamăgire pentru mine?
Poftim, ai spus-o.
Ai spus-o, tată.
Ei bine, dacă sunt o asemenea dezamăgire,
bănuiesc că nu îţi va părea rău dacă plec de acasă.
Nu. Tarrant!
Pălăria mea, te rog, mamă.
Tarrant.
- Zanik. - Nu.
Spune-i te rog să rămână.
Zanik, te rog!
Tarrant?
Tarrant.
Pălărierule.
Pălărierule, aşteaptă!
Nu sunt pălărier.
Desigur că eşti, tu eşti Pălărierul.
Sau vei fi, cel puţin atunci când te voi cunoaşte.
Ar trebui să-l cunoşti pe prietenul meu Thackery,
este la fel de nebun ca tine.
Vrei să ni te alături pentru un ceai?
Pălărierule, te rog,
trebuie să te întorci la familia ta.
Ce ştii tu de familia mea?
Este în pericol!
Trebuie să-i previi de Ziua Horuvendush.
Habar nu am despre ce vorbeşti.
Dar dacă te-a trimis tatăl meu să mă faci să mă răzgândesc, nu o să reuşeşti.
Dacă nu te duci acum să vă împăcaţi, o să-ţi pară rău.
Ştiu asta.
Poate mai târziu.
Eu mi-am pierdut tatăl.
Şi îmi lipseşte în fiecare zi.
Dacă pleci acum, o să îţi pierzi şi tu tatăl.
Pentru mine este pentru totdeauna,
dar nu trebuie să fie şi pentru tine la fel.
Poţi încă să te împaci cu el şi apoi vei fi din nou tu.
Şi un pălărier exact ca el.
Ultimul lucru pe care-l vreau
este să ajung precum tatăl meu.
Tarrant, aşteaptă.
Familia ta va fi pierdută, iar tu nu vei fi făcut nimic ca să împiedici asta.
Bine, o să-i previn eu însămi.
Dle Hightopp.
Acordă-mi te rog puţin din timpul tău.
Este ceva foarte important despre care ar trebui să ştii.
Scuzele noastre.
Ştii de ghinionul surorii mele.
Nu sunt necesare scuze, Înălţimea Voastră.
Toţi cei din Witzend cunosc ziua accidentului surorii tale.
Ziua Căderii...
Când ceasul a bătut şase.
Nu voi uita niciodată acea noapte cu zăpadă când s-a lovit la cap în piaţa oraşului.
Noi două aveam...
Acel moment a schimbat totul.
Dar dacă acest moment nu s-a întâmplat...
nu ar exista o Zi Horuvendush,
iar Pălărierul ar fi salvat.
Scuzaţi-mă.
Cine era acea fată ciudată?
Dumnezeule, Dumnezeule, Dumnezeule.
Nu vă faceţi griji, oameni, putem face asta.
Doar nu cu el.
Înveseleşte-te, Tarrant.
Acum ne vom distra că locuieşti aici.
Este timpul pentru ceai!
Străluceşte, străluceşte micuţ ceainic
Mă întreb unde eşti
Cine este?
Salutări, subordonaţilor.
Eu sunt Timpul.
Infinit şi nemuritor.
Personificarea însăşi a timpului.
Ştiu că aţi putea găsi acest concept puţin greu de înţeles,
dar vă rog, păstraţi-vă năuceala scurtă şi la obiect.
- Maiestatea Voastră? - Mă bucur să te cunosc, dle.
Caut... o hoaţă
cu un intelect redus.
- Părul ei... - Da?
Galben.
Numele ei... Alice.
Şi ce treabă ai cu ea?
Mi-a luat ceva.
Nu o să spun ce.
Nu este ceva important, este un fleac.
Nu văd de ce faci o asemenea problemă din asta.
Nu e nimic important.
Trebuie să-l recuperez.
Dar nu sunt îngrijorat.
Cât mai curând posibil.
Oricum ar fi, mi-e indiferent cum se va termina.
Spune-mi. Cine ştie despre asta?
Ei bine, ai noroc, Timpule.
Pentru că tocmai astăzi
am invitat-o pe Alice la ceai.
Stai, ce este un Alice?
Aşa că, ce-ar fi să stai jos
ca să o putem aştepta împreună?
Nu este loc la masă.
Nu este loc.
Foarte mult loc, foarte mult loc.
Ceai pentru oaspetele nostru.
E timpul pentru ceai!
Vrei o prăjiturică?
- Prăjiturică. - Nu.
Aşadar...
Dacă eşti cu adevărat timpul
tu însuţi sau oricum pretinzi că eşti,
poate ai putea să-mi răspunzi la asta.
Întotdeauna m-am întrebat când este "curând".
Dacă mă iei peste picior...
va fi o eternitate.
Asta nu este corect, nu este corect.
Îmi aminteşte foarte mult de cineva.
Cred că seamănă puţin cu tine, frate.
Prostii, este hidos.
Seamănă mai mult cu tine.
Întoarce-te.
Hei, Tarrant, Tarrant, priveşte asta.
Acum mă vezi, iar acum...
Stai puţin, stai puţin.
Unde s-a dus pisica?
Te-am prins.
În gardă.
Dimpotrivă, tu să fii în gardă.
Este aproape ora şase.
Bună!
Ai un cap foarte frumos.
Mulţumesc.
Un cap frumos merită o pălărie foarte frumoasă.
Asta spune mereu tata.
El face cele mai frumoasă pălării din Witzend.
Vrei să-ţi facă şi ţie una?
Vino.
Poate să facă orice pălărie, sau bonetă, pălărie de dans, ori o pălărie cloche...
Mănânci toate tartele.
Tu poţi să mănânci crusta.
Nu vreau crusta.
Dacă nu vă înţelegeţi, niciuna dintre voi nu va mai primi tarte.
Ieşiţi din bucătăria mea.
Urgent.
Este adevărat că tu vindeci toate rănile?
Timpul este de partea mea.
Şi de ce nu aştepţi pe nimeni?
Nu găsesc timpul.
Chessur, unde ai fost?
Ai întârziat.
De fapt, sunt chiar la timp.
Am timpul în mână.
Neghiobi cretini, chiar credeţi
că nu am mai auzit aceste replici până acum?
Încercările voastre de a glumi eşuează complet.
Uite, uite, timpul zboară.
Ajunge!
Nu mă mai faceţi să mă pierd.
Am parte de timpul vieţii mele.
Nu.
Tată, priveşte, o clientă cu un cap frumos.
Chiar aici.
Ce fel de pălărie doreşti, doamnă?
Ceva cu pene?
Ceva cu nasturi?
Bună ziua, dră.
Bună ziua, dle.
Funcţia unei pălării
este să urmeze maxima societăţii.
Nu ca să fie amuzantă.
Tată,
am ceva amuzant.
Ce este?
Este o pălărie.
Tarrant, ai înţeles greşit.
Opreşte-te, o să o strici.
Dumnezeule.
Ei bine...
Mâine,
o să-ţi arăt exact cum să faci o pălărie aşa cum trebuie.
Tarrant?
Eşti prea aspru cu el, Zanik.
Afacerea cu pălării este o afacere serioasă.
Nu pot să permit ca ideile sale frivole să-l împiedice să-şi atingă potenţialul maxim.
Acum...
Da...
Da, cred că aceasta pălărie ţi se va potrivi...
perfect.
Mulţumesc foarte mult, dle Hightopp,
dar trebuie cu adevărat să plec.
O seară plăcută să aveţi.
Unde este?
- Ce faci? - Nimic.
Când vine?
Ei bine...
De fapt, n-am spus niciodată
că vine, bătrâne.
Am spus doar că am invitat-o.
Foarte bine, foarte inteligent.
Bine jucat, dle.
- Bine jucat. - Mulţumesc.
M-ai întrebat mai devreme când este "curând".
Lasă-mă să-ţi explic când este "acum", bine?
Acum, este...
exact cu un minut înainte de ora ceaiului.
Şi până când tânăra Alice ţi se alătură pentru ceai,
întotdeauna va rămâne un minut înainte de ora ceaiului
pentru tine şi pentru cretinii tăi.
Ai grijă!
Bucuraţi-vă de prezent.
E timpul să pleci?
Trebuie să recuperez cronosfera, ea nu poate fi departe.
- Un tip ciudat. - Un gentleman.
Pa pa.
Nu pot să cred că ţi-a spus asta.
Nu pot să mă mişc.
Hei, ce a făcut?
Ne-a blocat pe toţi cu un minut înainte de ora ceaiului.
Ora ceaiului, pentru totdeauna!
Poftim, drăguţe furnicuţe, o casă nouă frumoasă.
Ce v-am spus?
Să nu mai mâncaţi tarte.
Nu am mâncat nicio tartă.
De ce sunt crustele alea sub patul tău?
Ea le-a pus acolo.
Aşa este, Mirana?
Tu le-ai pus, spune-i.
Spune adevărul, Mirana.
Tu ai mâncat tarta şi ai pus crustele acolo?
Nu.
Dar ai făcut-o, minţi.
Bucăţile de tartă sunt sub patul tău.
Nu aruncă vina pe sora ta.
Nu, nu este corect.
Nu este corect.
A bătut de şase.
Ceasul...
o să se lovească la cap.
Nu!
Capul meu.
Trandafiri tâmpiţi.
- Prinţesă! - Nu!
Capul tău este în regulă, dră?
Cu grijă, se umflă.
- Iracebeth! - Unde este?
Draga mea...
Capul meu...
- Pune-ţi braţele în jurul gâtului meu. - Tati, mă doare capul.
Mirana.
Aţi văzut asta?
Da, o căzătură foarte rea.
Nu poţi schimba trecutul.
Îndrăznesc să spun că ai putea învăţa ceva din el.
Prima pălărie pe care am făcut-o.
Credeam că am pierdut-o acum foarte mult timp.
A păstrat-o.
Este imposibil ca ea să fie aici şi totuşi...
uite-o!
Aşa că, dacă pălăria asta a supravieţuit,
atunci şi familia mea trebuie să fi supravieţuit.
Higgins.
Highbottom. Nu este încă aici.
Nu este niciun Hightopp.
Sunt în viaţă.
Sunt în viaţă!
Prostia ta mă uimeşte.
Nu ai nicio concepţie a cât de
neglijentă ai fost.
Pericolele pe care l-ai provocat...
Ce o să facem?
Grăbiţi-vă, unde este manualul?
Cine are manualul?
Am nevoie de cronosfera aia acum.
Trebuie să fie pusă înapoi în Marele Ceas.
Dar Ziua Horuvendush...
O să o folosesc doar încă o singură dată.
Trebuie să aflu ce s-a întâmplat cu familia Hightopp,
ca să îi pot salva.
Nu o să salvezi pe nimeni.
Oriunde o să te duci, o să te găsesc.
Marele Ceas nu trebuie să se oprească.
Nu poţi să scapi...
timpului.
Îmi pare rău,
dar trebuie să-l salvez pe Pălărier.
Alice! Alice!
Întoarce-te cu cronosfera mea!
Este fata Kingsleigh.
- Fata a înnebunit. - Prindeţi-o!
Legaţi-o, domnilor!
Alice?
Unde sunt?
Eşti într-o instituţie.
De cât timp sunt aici?
Nu de mult timp.
Ai fost găsită într-o cameră la etaj în casa familiei Ascot.
Hamish te-a adus aici.
Te comportai foarte ciudat.
Ei spun că încercai să intri sub mobilă.
Vorbeai despre... atmosferă?
Cronosfera! Pălărierul!
Dră Kingsleigh.
Trebuie să mă întorc.
Să vedem...
Iritabilă, emoţională,
cu o înclinaţie spre fantezie.
Un caz de manual de isterie feminină.
Unii spun că este netratabilă.
Eu sunt de altă părere.
Dar nu este nimic în neregulă cu mine.
Întinde-te pe spate, Alice.
Întinde-te.
Dr. Bennett, chiar este necesar?
- Sigur trebuie să fie vreo... - Dle Harris?
Nu pot să fiu aici!
Dle Harris, poţi să ai grijă de dna Kingsleigh?
Avem treabă.
Să nu-ţi fie frică, o însănătoşim imediat pe Alice.
Unde am...?
Dr. Bennett, trebuie să obiectez...
Alice!
Fugi!
Nu.
Nu o lăsaţi să scape!
Dacă trei ani pe mare m-au învăţat ceva,
e cum să fac un nod afurisit.
Hei!
Aia e trăsura mea!
Îmi pare rău.
Pledez pentru nebunie.
Rezistă, familie Hightopp.
Corran!
Familia Hightopp.
Nu.
Răzbunarea este a mea.
Ea i-a luat.
Data următoare.
Pălărierule.
Pălărierule! Familia ta este în viaţă!
Abia îi bate inima.
Mă tem că ai venit prea târziu.
Pălărierule.
Moare lent.
Nu pot să suport să-l văd astfel.
Vino, Mally.
Ia-ţi la revedere, Alice.
Haide.
Te rog, trezeşte-te, Pălărierule, te rog.
Trezeşte-te.
Te rog, trezeşte-te.
Acum ştiu ce înseamnă asta.
Ai făcut-o pentru tatăl tău când erai mic.
Un semn al dragostei tale, pe care credeai a aruncat-o.
Dar a păstrat-o în toţi aceşti ani!
A păstrat-o...
Iar acum are nevoie de ajutorul tău.
Îmi pare foarte rău!
Credeam că era imposibil.
Ar fi trebuit să cred în tine.
Mă crezi?
Întotdeauna o să cred în tine.
Tu eşti, nu-i aşa?
Te-aş recunoaşte oriunde.
- Tu eşti Alice. - Pălărierule...
Mi-ai lipsit foarte mult.
Şi tu mie, draga mea.
Dar dacă familia este în viaţă,
de ce nu vin acasă?
Pentru că sunt ţinuţi captivi de către singura persoană suficient de crudă
pentru a-i ţine ferecaţi în toţi aceşti ani.
Drăcia naibii...
O să o găsesc pe acea Regină Roşie,
şi o să-mi aduc familia acasă.
Alo?
Ce credeţi, animale de companie?
Săpaţi, săpaţi, săpaţi.
Munciţi, munciţi, munciţi.
Cutremur!
Unde naiba ai fost?
Unde este Alice?
Unde este cronosfera mea?
A sărit într-o oglindă.
- A plecat. - Ce?
Ai lăsat-o să scape?
Nu, trebuie să o găsesc.
- Unde este? - De unde să ştiu eu unde este?
Pentru că este inamica ta.
A bolborosit
ceva despre
familia Hightopp.
A spus că se duce să-i salveze.
Ce ar putea însemna asta?
Ştiu exact ce înseamnă.
Gardieni, închideţi-l!
Vezi tu, de acum, dragul meu,
eu sunt la conducere.
Cad!
Alice, Mirana.
Familia mea este acolo. Ştiu asta.
Pe unde ajungem sus?
Sunt multe scări.
- Aici ne... - Despărţim.
O să ne despărţim împreună.
Este un castel foarte mare.
Poate, dacă nu ne despărţim... Dumnezeule.
Dle şi dnă Hightopp?
Familia Hightopp.
Familia Hightopp?
- Asta este încuiată. - Şi asta la fel.
Asta este ultima încăpere!
Trebuie să fie pe aici. Pur şi simplu ştiu asta.
Ştiu asta.
Tată? Mamă?
Cineva?
Nu sunt aici?
Nu sunt aici.
Dar eram sigur că sunt aici.
Puteam să simt asta.
Îmi pare foarte rău.
Tată! Mamă!
Toată lumea, tu eşti!
Eşti micuţ, dar...
eşti tu în continuare.
Bună, Alice.
Aduceţi-mi-o.
Nu.
Mulţumesc foarte mult.
Tocmai mi-ai dat
cel mai puternic dispozitiv
din întreg Universul.
Odată cu cei mai dragi prieteni ai tăi.
Şi împreună cu cel mai drag inamic al meu.
- Iraci - Taci!
Ştiam eu că trebuia să rămânem împreună. Acum uită-te la noi!
Închişi într-o închisoare de legume uriaşe.
Tu ce ai păţit?
Aşteaptă, Maiestatea Voastră, opreşte-te!
Nu poţi să schimbi trecutul.
Crede-mă, am încercat.
Alice, întotdeauna ai fost o sclavă obositoare
care întrerupe lucrurile.
Când o să mă întorc, o să le tai capetele
tuturor prietenilor tăi.
Apoi o să-ţi tai ţie capul.
Haide.
Nu o să lăsa se să vadă.
Altfel va distruge totul.
Acum îmi amintesc de ce nu-mi place de ea.
Cum să ţii ceasul să meargă.
Desigur!
Secunde, minute,
executaţi 347.
Ora.
Este timpul.
Toate astea sunt din vina mea.
Am furat cronosfera.
Cred că vă trebuie să o furi din nou.
Mi-a mâncat nasul.
Şi mie degetele...
Şi mie cotul.
Mulţumesc.
Eu cred că arăţi grozav fără nas.
Absolut ca o ridiche superbă.
Încetează...
Ce o să facem?
Da, care este planul?
Acum depinde de tine, Alice.
Duceţi-l pe Timp la castelul lui.
Pălărierul şi cu mine o să recuperăm cronosfera
şi o să restabilim ordinea în univers. Aţi înţeles?
- Da, desigur, desigur. - Desigur.
Ce mai aşteptaţi? Să mergem!
Unde suntem?
Ştii unde suntem.
De ce sunt aceste cruste sub patul tău?
Ea le-a pus acolo.
- Aşa este, Mirana? - Aşa este, Mirana?
Tu ai făcut asta, spune-i.
Spune adevărul, Mirana.
Tu ai mâncat tarte şi ai pus acolo crustele?
Nu.
- Iraci, nu... - Mincinoaso!
Mincinoaso, eşti o mincinoasă.
Asta nu poate fi bine.
Trebuie să plecăm acum!
A distrus trecutul.
Doar să punem cronosfera înapoi
ne mai poate salva acum!
Ne ajunge din urmă!
Alice?
Toată lumea, ţineţi-vă bine!
Nu vreau să mă ţin bine.
Cronosfera!
A adus-o înapoi.
Fugi, Alice.
Chiar ar putea să reuşească.
Urmează-mă. Pe aici!
Tic-tac, tic-tac, trebuie să salvăm Marele Ceas.
Nu o să te părăsesc.
Dle, dle, rezistă, dle.
A venit.
Fata care te-a păcălit.
Care te-a făcut să pari ca un complet idiot.
Alice!
Pălărierule!
- La revedere, frate. - Frate, la revedere.
Am preţuit fiecare moment cu voi.
A expirat timpul.
Nu o să reuşească.
Are nevoie de mai mult timp, dle.
Nu am făcut tic
cu ultimul meu tac, încă.
Se pare că dispozitivul meu invincibil...
Nu!
De fapt...
poate fi învins.
Dumnezeule.
Am pierdut ceva?
Eşti în regulă?
Da.
Wilkins, Wilkins!
- Wilkins! - Da, dle?
Aici erai.
Nu mai sta, avem multe de făcut.
Nu cumva ai nevoie de un majordom, dră?
Wilkins!
A reuşit! A reuşit!
Ura, Alice!
Întotdeauna mi-a plăcut de fata asta.
Dă-mi drumul!
De ce...
mi se întâmplă asta întotdeauna?
De ce nu mă iubeşte nimeni?
Eu te iubesc, Iraci.
Nu, nu mă iubeşti.
Asta este doar din vina ta.
Ştiu.
Am mâncat tartele şi am minţit despre asta, eu...
Ar fi trebuit să spun adevărul şi nimic din astea nu s-ar fi întâmplat.
Îmi pare foarte rău.
Dacă nu este prea târziu,
iartă-mă, te rog.
Asta este tot ceea ce voiam să aud.
Cu adevărat.
Maiestatea Voastră?
Îmi cer scuze pentru deranj.
Familia mea se găseşte într-o...
situaţie cumva ciudată.
Desigur.
Întotdeauna mi-au plăcut lucrurile mici.
Mulţumesc.
Nu prea mult, aveţi grijă.
Remarcabil, băiatul meu.
Bravo.
Familia mea!
Iubita mea familie!
Mamă!
Tu, tată...
ai păstrat pălărioara mea albastră.
Fac pălării, tată.
Sunt pălărier.
Întotdeauna am ştiut că eşti, băiatul meu.
Totul este bine.
Da?
Ştiu că ai încercat să mă previi,
dar nu am ascultat.
Îmi pare rău.
Vezi tu, credeam că timpul este un hoţ
care îmi fură tot ce iubeam.
Dar...
Acum văd că dai înainte să iei,
şi fiecare zi este un dar.
Fiecare oră, fiecare minut, fiecare secundă.
Soldatul căzut.
Bănuiesc că vrei să-l repar?
Nu.
Vreau să ţi-l dăruiesc.
El obişnuia să spună că tot ce merită făcut,
este ceea ce facem pentru alţii.
Cred că te-ar fi plăcut.
Se spune că timpul nu este prieten cu nimeni.
Dar întotdeauna o să-mi amintesc de tine.
Şi te rog... nu te mai întoarce.
Alice, Alice.
Cu siguranţă trebuie să vii să-mi cunoşti familia.
Adică, la urma urmei, tu eşti cea care i-a salvat, nu-i aşa?
O să ne distrăm foarte mult împreună.
Dar, desigur, tu ai propria ta familie,
nu-i aşa?
Familia este un lucru foarte important,
ai doar una.
Pălărierule...
Mă tem că nu o să te mai văd niciodată.
Draga mea Alice,
în grădina amintirilor,
în palatul viselor,
acolo ne vom întâlni.
Dar un vis nu este realitate!
Cine poate spune care ce e?
Ai reuşit, Alice.
Lucrul imposibil.
Nu atât de imposibil precum să-mi iau la revedere de la voi, prieteni.
La revedere, Pălărierule.
La revedere, Alice.
Acum, te rog,
actul de proprietate al vasului soţului tău.
Semnează aici şi casa este a ta.
Dle Harcourt, timpul înseamnă bani.
Mă tem că nu este cu siguranţă.
Alice.
Timpul este multe lucruri, Hamish,
dar nu este bani.
Şi nici nu este inamicul nostru, mamă.
De unde ai apărut?
Am trecut prin pereţi.
Poate că nu pot să schimb trecutul,
dar pot să învăţ din el.
Semnează actele, mamă.
Vrei să le semnez?
Dar cum rămâne cu "The Wonder"?
Este doar o navă, întotdeauna o să fie alta.
Dar tu eşti mama mea.
Şi am doar una.
Aşadar, te-ai hotărât să fii funcţionar?
Ştiam că o să faci asta.
Încăpăţânată sau nu.
Nu eşti un om de treabă, Hamish.
Mă bucur că fiica mea nu s-a măritat cu tine.
Dnă Kingsleigh?
Dnă Kingsleigh, nu, nu poţi!
Nu poţi... Nu poţi să faci asta.
Alice poate face orice doreşte.
Şi eu la fel.
O zi bună.
Mamă!
Mai sus.
Perfect! Mulţumesc, domnilor.
O să scoatem din afaceri familia Ascot într-un an de zile.
Mamă.
Mulţumesc foarte mult.
Încărcătura este în întregime la bord, căpitane.
Să începem cu prima călătorie a companiei "Kingsleigh & Kingsleigh"?
Timpul şi mareea nu aşteaptă niciun bărbat, dle Harcourt.
Sau femeie.
Căpitanul este la bord. Toate pânzele sus.
Toate pânzele sus.
Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team
E timpul să plecăm.
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org