Eu, Reuben, te iau pe tine, Lisa...
Eu, Reuben, te iau pe tine, Lisa, de soţie.
Da. Da.
- Mullins. Salonul arată superb! - Mulţumesc.
Toate lumânările au fost înlocuite cu lămpi, nu mai avem risc de incendiu.
Cavalerul de onoare şi-a făcut apariţia!
- Doamne! - Sandy, te simţi bine?
Gheaţă! Cavalerul de onoare e la pământ.
- Ce alunecare... - Le-am spus să nu lustruiască pe jos.
23% din invitaţi au peste 70 de ani, nu vreau fracturi de şold.
Nu-ţi face griji. Mă ocup eu de asta.
Analiza riscului e meseria mea. E treaba mea să-mi fac griji.
Lasă că fac eu riduri. Treaba ta e să te-nsori.
Mă simt bine.
Ai primit mesajul meu că Harry Barn de la masa 7 e alergic la fructe de mare?
Da. De aceea puiul nu se va atinge de peşte.
- Tocmai terminăm tortul. - Grozav. O să-i placă Lisei.
Bagă mare.
- Eşti puştiul din "Lacrimi de Crocodil"? - El însuşi. Sunt Sandy Lyle.
Am văzut filmul ăsta în liceu. Scena aia cu conducta a fost superamuzantă.
M-am distrat super la filmul ăla. Vrei un autograf?
Nu, mulţumesc. Mă bucur să te văd. Credeam că ai murit acum 15 ani.
Nu, sunt foarte viu. Am multe roluri în teatru, mă întorc la rădăcini.
Sandy, ar trebui să plecăm că...
Filmez o istorie a vieţii mele, care-ţi va răspunde la toate întrebările.
Chiar fac un reportaj despre viaţa ta?
Da. Se ţine după mine o echipă de filmare. O să iasă ceva tare.
Grozav!
- Mai sunt 2 minute. Lisa coboară acum. - Bine, mulţumesc.
Te întreb asta, pentru că eşti cel mai vechi prieten al meu.
- Şi sunt cavalerul tău. - Da, ce e?
Eşti sigur că vrei să faci asta?
Sandy, n-am nici cea mai mică îndoială.
Am găsit femeia perfectă. Suntem foarte îndrăgostiţi.
Viaţa mea merge exact cum mi-am planificat.
Atunci.. hai să ne însurăm.
Haideţi, sărutaţi-vă.
Zâmbiţi, vă rog!
Haideţi, vă iubiţi. Zâmbeşte, bunico.
Ne distrăm aici.
Bună seara. Eu sunt Stan Indursky, şeful lui Reuben.
Mulţumesc, sunteţi drăguţi.
Reuben nu e genul care se laudă, aşa c-o voi face eu pentru el.
Puştiul ăsta este cel mai tare
evaluator de risc din branşă.
Irving, Vivian, aţi crescut un fiu superb.
Reuben, Lisa, daţi-mi voie să spun doar că..
aş semna oricând o asigurare pentru căsnicia voastră.
Mazel Tov. Toate cele bune.
Lisa, nu-l obosi prea mult, că am nevoie de el odihnit la întoarcere.
Mazel, Mazel. Felicitări.
Am aşteptat toată viaţa această zi.
Acum patru ani şi jumătate am cunoscut un agent imobiliar, Lisa Kramer.
Mi-a arătat un apartament şi l-am închiriat doar ca să accepte să iasă cu mine.
- Era un preţ bun. - Nu era aşa bun. E o criminală!
Serios vorbind, după o lună mi-am dat seama că ea e aleasa.
N-aş putea fi mai fericit că azi, în ziua la care am visat atât,
femeia care stă lângă mine eşti tu.
Pantofii mei!
- Ce-ţi mai face vânătaia? - Bine.
Mă doare puţin.
Ar trebui să anunţe şi ei că lasă dragoni de Komodo liberi prin hotel.
Ce zici de asta?
Să vedem..
Stil colonial, recent renovată, trei dormitoare...
Ai uitat? Am făcut un tur virtual prin ea pe internet. Era perfectă, dar scumpă.
Ah, da, aşa e.
- Probabil s-a şi vândut, oricum... - De ce spui asta?
Pentru că am cumpărat-o.
- Poftim? - Am cumpărat-o.
Reuben, sunt şocată. Nu prea e stilul tău...
- Nu ţi-a plăcut casa? - Ba da, dar Reuben...
Iubitule!
Salut.
- Cum merge treaba? - Grozav, mulţumim.
Dacă îmi permiteţi, aş vrea să ne cunoaştem.
Să v-arăt barca mea. E aia de acolo.
- E foarte mare. - Are o dimensiune potrivită.
Fiţi sinceri. Vă place să faceţi scufundări?
Asta ce înseamnă?
Sunt regele neoficial al scufundărilor de aici
şi dacă vă place, mergem pe barcă, v-arăt coralii. O petrecere cu scufundări.
Sună bine, dar noi n-avem certificat, aşa că trebuie să te refuzăm...
Nici o problemă. Vă fac eu rost de certificat în câteva ore.
- Întotdeauna mi-am dorit asta. - Serios?
Mişto. Eu sunt Claude. Pe voi cum vă cheamă?
Eu sunt Reuben, ea e soţia mea, Lisa.
Eu sunt aici toată după-masa. La revedere Luben, Lisa.
Tare.
Luben, Lisa!
- Nu e grozav? - Da. E amuzant.
Ştii ceva? Cred că trec peste partea cu scufundarea.
Ai sunat la 8 hoteluri şi toţi ţi-au spus că e cel mai bun.
Ştii cum sunt eu cu bărcile. Mă simt cam aiurea...
- Încă te deranjează stomacul? - Acum e bine, dar cine ştie mai târziu...
Du-te tu.
Suntem în luna de miere. Nu mă duc fără tine.
Nu, ţi-ai dorit asta, vreau să te duci.
Bine? Vin să te iau pe la 4, bine?
- Te iubesc, dragule. - Şi eu te iubesc.
- Tu nu te scufunzi, Luben? - Nu, Claude. Am nişte comisioane în oraş.
Duceţi-vă, distraţi-vă. Pot să vorbesc o clipă cu tine?
Sigur.
Femeia asta e cel mai important lucru pe lumea asta pentru mine.
Scufundatul poate fi foarte periculos dacă nu sunt luate măsuri.
Uită-te în ochii mei. Voi avea grijă de Lisa ca şi cum ar face parte din familia mea.
Mulţumesc.
- E bine? - E bine.
- Batem palma? - Batem palma.
- Eşti gata? - Da, încercam să ajung pe barcă...
La revedere, Luben.
- Pa, iubito. Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
Lisa! Claude!
Unde sunteţi? E cineva?
Cioc-cioc.
Doamne!
- Doamne! - Rahat, Luben. Nu e ce pare!
- Stai pe insulă cu Claude? - Sunt cam dezorientată, Reuben.
Am nevoie de timp să mă lămuresc.
Ce i-ai făcut? Ai umblat la tuburile de oxigen?
- N-am făcut nimic, Luben. - Nu mă cheamă Luben, ci Reuben!
Ne-am scufundat, am vorbit, am băut nişte vin. Nu ne-am putut abţine.
E dragoste la prima vedere. Parcă mi-a dat foc pantalonilor.
Vrea să spună că nu a fost cu intenţie. S-a întâmplat.
E ca povestea aia cu hipopotamul.
Nu cunosc povestea asta.
Era un hipopotam nefericit că e hipopotam. Nu vroia să mai fie.
Şi-a pictat nişte dungi să semene cu o zebră, dar n-a păcălit pe nimeni.
Pe urmă a încercat să-şi deseneze nişte pete ca ale leopardului.
Dar toată lumea ştia că e hipopotam.
Într-o zi s-a uitat în oglindă şi şi-a spus.
Sunt un hipopotam!
Nu pot face nimic.
Cum a înţeles asta, a fost fericit.
Fericit ca un hipopotam.
Înţelegi?
- Te omor! - Reuben, nu!
Reuben, vezi să nu te uzi.
- O să te descurci, Reuben. - Nu, n-o să mă descurc.
N-o să mă descurc deloc.
Să nu cumva să te întorci la mine, când te vei răzgândi.
Vasul ăsta a plecat din port!
Salut, Tina.
Salut, Mitch.
Salut, Rube.
Ce-i asta?
Cum a aflat toată lumea?
Mama ta l-a sunat pe dl Indursky şi i-a spus tot.
- Îmi pare rău, Reuben. - Mulţumesc, Gladys.
- Vino aici. - Bine.
Mulţumesc.
- Sunt bine. - Ştiu, ştiu!
Ia uite-l. S-a întors barosanul.
- Vino, Reuben. Vreau să vorbim ceva. - O clipă, te rog? Mă duc la baie.
Vin cu tine.
Am auzit de luna ta de miere. Teribil.
Ştiam că e o târfă din secunda când am cunoscut-o.
- Mă rog, e cam complicat, ştii.. - N-o scuza, e o târfă şi aşa va rămâne.
Treci peste asta.
Apropo de asta, ai auzit de unul, Leland Van Lew?
Leland Van Lew? Da, un australian, nu?
- A fost pe coperta Forbes anul trecut? - Exact.
A început cu o companie din aia high-tech, unde D-zeu ştie ce fac.
Vrea să scoată acţiuni pe piaţă, dar să rămână administrator. Ghici ce-i trebuie?
- Asigurare pe viaţă. - Exact.
- Vrei să-l verific? - Da, dar e o problemă.
Are reputaţie de cowboy. Se pare că-i plac sporturile extreme.
E difícil, dar dacă reuşeşti,
ar ieşi ceva bănuţi pentru noi, o primă pentru tine.
Ai ratele alea la casă.
- Bine, să vedem cum iese la verificare... - Mersi.
De aceea eşti singurul în care am încredere.
Eram îngrijorat că eşti deprimat din cauza târfei ăleia de nevastă-ta.
Sigur n-ai nevoie de o vacanţă?
Nu. Mă simt bine.
- Sigur? - Da, totul e bine.
Bine. Toate cele bune.
Scuzaţi-mă. Asta e proprietate privată.
Da, ştiu. Tocmai am cumpărat casa asta.
Mă mut luna viitoare.
- Sigur. Dl Feiffer, nu? - Feffer. Dar poţi să-mi spui Reuben.
- Bine, bun venit în cartier. - Mulţumesc.
Îmi pare rău de soţia ta, Reuben.
Vă mulţumesc tuturor că aţi venit. A fost o zi grozavă.
Mă bucură că am văzut toţi prietenii, familia...
Toată viaţa am aşteptat această zi.
Îmi pare rău, Reuben.
Mersi, Sandy.
- Sunt alături de tine, frate. - Mulţumesc.
Filmăm. Microfon.
- Ce dracu' e asta? - Ţi-i aminteşti pe Dustin şi Vic?
Ei filmează povestea despre mine.
Îmi pare rău de soţia ta.
Sandy, aici vrei să stăm?
- Pune-o lângă masă. - Eşti sigur?
Ăsta e mai bun?
Da, mersi.
Las-o baltă, nu merg la nici o petrecere.
Ce crezi că pierzi? Lisa intrând pe uşă să zică că a greşit?
Bineînţeles că nu. Încerc doar să înţeleg de ce-a făcut asta.
Stai aşa, e ceva aici.
Eşti soţia mea. Grozav mai e să spun asta.
Uită-te la faţa ei. E îngrozită.
Zâmbeşte.
Am luat cursuri de actorie. Se preface.
S-a speriat. Vroia să mai caute şi exact asta vei face şi tu.
Ţi s-a oferit libertatea, n-o refuza.
Nu vreau libertate, Sandy. Vreau să fiu însurat!
Am cumpărat o casă. Trebuie să mă mut în 6 săptămâni.
Uită-te la ea!
Nu se gândeşte să aibă o relaţie profundă, cu un tip complex ca tine.
Nu?
E nerăbdătoare să facă dragoste cu un nudist francez.
"Te îmbrăţişez, te iubesc mult"... Mincinoaso!
A cui zici că e petrecerea asta?
E vernisajul expoziţiei unui amic.
Arta lui e de rahat, dar trage nişte petreceri grozave.
Omule, sunt teribil de excitat.
Nu mă lăsa singur, bine?
N-am mai fost demult singur la o petrecere.
Calmează-te, eu sunt protectorul tău. O să fiu tot timpul lângă tine.
Ce facem aici? Bem ceva, ne plimbăm pe aici...
- Mai doriţi vin? - Sigur.
Mulţumesc.
Petrecerea asta e superplictisitoare. Şi nici măcar un tip drăguţ.
N-am observat.
Eu apreciez arta, nu caut tipi drăguţi.
Ai terminat cu bărbaţii de când i-ai dat papucii ultimului prieten?
- Nu era prietenul meu. A durat doar 3 zile. - Ba au fost 2 luni!
- Serios? - Da.
Sper că nu-l obligă să cumpere chestia aia.
Dumnezeule! Cred că-l cunosc pe tipul ăla.
"Apăsaţi pentru a chema liftul"
Reuben?
Eşti Reuben Feffer, nu?
- Da. - Eu sunt Polly.
Prince. Am fost colegi la liceu sau la colegiu sau cum îi spune.
Polly Prince.
Mi-am amintit. Ai plecat înainte de liceu.
Da, după clasa a 7-a. M-am mutat cu mama în Michigan.
- Acum locuieşti în New York? - Da, m-am mutat acum câteva luni.
Deci, ştii?
- Prietena ta? - Da, ea e Roxanne.
Face aşa cu pâinea, sticlele de vin...
Tu ce mai faci? Probabil eşti însurat, cu copii şi tot tacâmul.
Nu, nu sunt. Sunt burlac.
N-am avut curaj.
- Pot să-ţi vorbesc puţin? - Sandy.
Ea e Polly Prince, ţi-aminteşti? De la şcoala generală.
Da, ce mai faci?
Sandy Lyle. Ultima dată te-am văzut în filmul ăla...
"Lacrimi de crocodil". Da, eu sunt ăla.
- Polly, pot vorbi cu tine? - Scuzaţi-mă.
- Ce-ai păţit? - Am o problemă, trebuie să plecăm.
- Nu mai putem sta câteva minute? - Nu, e ceva grav. Am băhat.
Nu înţeleg ce e asta.
Am tras un vânt şi a ieşit rahatul. Trebuie să plecăm.
Eşti cel mai dezgustător om pe care-l cunosc.
Trebuie să te plimbi şi să torni vin. Fii atentă o clipă, da?
Eu trebuie să circul...
Mă bucur că te-am văzut. Tot actor eşti?
Da. Îmi merge foarte bine.
În curând o să joc într-o nouă ecranizare după Jesus Christ Superstar.
Grozav! A fost grozav să vă văd.
- Da, a fost. - La revedere.
- Pa, Polly. - Fii cuminte.
Pa.. Mai doriţi vin?
Polly Prince.
- Caraghios, nu? - Ai văzut?
E totul bine?
Arată bine.
Dă-i drumul la inel!
M-am gândit mult azi-noapte.
- Şi sunt nerăbdător. - Să ce?
Frumos. Dă-i drumul la inel!
Cred că sunt gata să trec mai departe.
Să-mi refac viaţa.
- O s-o invit pe Polly Prince să ieşim. - Mare greşeală. Nu e bună pentru tine.
Dansul inelului.
- Vreţi să jucăm la dublu? - Noi tocmai discutam ceva.
V-aţi adus cu voi mălaiul?
Ce-ai spus?
Glumeam, Om al Zăpezilor. Să-i dăm drumul.
Pasează!
Pasează.
Dansul inelului.
Sandy, haide. Sandy! Sandy!
Aici! Sandy!
La inel!
O figură clasică!
Pauză! Pauză! Ard. Sunt foarte încins.
Pauză! Pauză!
De ce crezi că nu e Polly potrivită pentru mine?
N-o cunoşti deloc. N-ai mai văzut-o din clasa a 7-a.
Cât crezi că s-a schimbat? Era reprezentantul clasei,
era la clubul de şah, cea mai tare la matematică.. Avea note impresionante.
Ai văzut tatuajul ăla?
Da. Şi ce?
Matematicienii nu-şi desenează aşa ceva pe corp. Atât am de spus!
Simt că am întâlnit-o cu un scop.
Îmi pare rău că nu eşti de acord, dar eu cred în destin.
Gata?
Ştii ceva? N-ai putea să-ţi pui înapoi tricoul?
Sunteţi gata?
Bună lovitură.
Îmi dai mingea?
Nu vrei să facem schimb?
Prefer să nu. Tocmai m-am învăţat cum să-l blochez.
Haideţi, jucăm.
Aş dori numărul pentru Polly Prince. Prince cu P.
Bun. Îmi puteţi da şi adresa?
Rahat!
- Alo, sunt Reuben. - Nu! Nu!
Te sun mai târziu.
Ce ciudat, nu ştiam că stai pe aici.
- Da. Şi tu tot pe aici stai? - Da, nu, nu stau pe aici.
Nu m-ai sunat tu aseară?
Nu, nu cred.
Sigur? Pentru că telefonul s-a închis,
am format *69 şi am dat peste robotul tău telefonic.
Serios? Am mai auzit şi la alţii că se fac atingeri. Ai fost la cumpărături?
Da. Am dat vreo 200 dolari pe asta.
Se pare că e special făcută în Suedia sau aşa ceva...
Ai vrea să luăm cina într-o seară?
Da, ştii... Nu sunt foarte sigură.
Bine. Eşti sigură?
Nu că n-aş vrea. Ar fi grozav să mai povestim.
Dar trebuie să văd ce program am.
Bine. Să-ţi dau cartea mea de vizită
Poftim.
Ai pe spate telefonul de acasă şi celularul.
- Ai şi numărul de fax. - Da.
- Şi un număr de pager. - Reuben Feffer. Analist de risc.
- Analist. - Aşa, analist.
Sigur.
La revedere.
Pa.
- La revedere. - Pe mai târziu.
- Biroul lui Leland Van Lew, aici Deborah. - Aici Reuben Feffer, de la Indursky şi fii.
Tipul de la asigurări? Leland e la spital.
A fost muşcat săptămâna trecută când înota cu nişte rechini albi.
- Pardon, cu cine înota? - Marele rechin alb.
Nu vă faceţi griji, e o rană superficială.
"Înoată cu rechini albi"
Săptămâna viitoare e la Los Angeles. Vă stabilesc o întâlnire?
- Deborah, poţi aştepta o clipă? - Nici o problemă.
- Reuben Feffer. - Salve Reuben, aici Polly Prince.
Polly! Ce mai faci?
Vroiam să-ţi spun că sunt liberă mâine seară, dacă vrei să ne vedem.
Mi-ar face plăcere. Aleg eu un restaurant?
Nu, nu. Mai întâi să-mi verific agenda, să văd dacă pot.
- Nu spuneai că eşti liberă? - Nu sunt sigură. Mai vorbim.
- Pa. - Bine. Alo? Alo? Polly...
- Sandy? - Ce e?
Eu sunt Iisus. Ăsta e cântecul meu.
Ştiu că e, dar am simţit ceva şi m-am lăsat dus de val.
Da, dar tu eşti Iuda.
Iuda? Bine. Uite care-i treaba. Eu sunt starul aici, bine?
Aşa că dacă mă hotărăsc că vreau să fac un solo, dă-mi libertatea s-o fac.
De la capăt. Un moment.
- Merge bine piesa? - Da, cred că va fi bine.
Am de-a face cu nişte amatori.
Nu ăsta e rostul teatrului de amatori?
- Cum spui tu, Reuben. - Am o întâlnire cu Polly.
Bravo, unde o duci?
Nu ştiu, la un restaurant din East Village.
Mi-a lăsat adresa pe robot.
Cum de ai lăsat-o pe Polly să aleagă restaurantul?
N-am avut altă şansă. M-a sunat de vreo 7 ori
ca să confirme, să anuleze şi să confirme iar întâlnirea. De ce?
De ce să n-o las pe ea să aleagă locul?
Suferi cumva de colon iritabil?
Dacă alege un restaurant cu specific etnic, o să alergi la baie din 5 în 5 secunde.
Ai dreptate.
Mulţumesc.
Mă îndoiesc că veţi ajunge aşa departe, dar dacă e mai accesibilă decât am crezut...
- Trebuie să ştii ceva. - Nu sunt virgin, Sandy.
Tehnic nu, dar vremurile s-au schimbat de când erai holtei.
Când ies prima dată cu o femeie,
îmi place să-i ard câte una.
Poftim?
Fără violenţă. O pălmuţă la funduleţ, zicând: "Eu sunt tăticuţul tău".
Ascultă ce-ţi spun! Ce faci acolo?
Scot grăsimea.
Aia e cea mai bună parte. Dă-mi-o mie.
Nu fi timid, o pălmuţă doar şi-i zici: "eu sunt tăticuţul tău".
- N-am de gând s-o pălmuiesc. - O întoarce imediat la copilărie.
Ai încredere în mine! După asta faci ce vrei cu ea.
Sunt foarte emoţionat. Simt că e unul din acele...
momente decisive din viaţă.
Eu nu cred că va ieşi ceva, dar îţi ţin pumnii.
Pot să pariez că-i place mâncarea tradiţională.
- Localul nu părea a fi tradiţional. - Cum se cheamă?
Al Rhafez.
- Când ai stat în Maroc? - La sfârşitul anilor 90'.
În ultimii ani am stat în mai multe locuri.
Da, unde?
Unde, să vedem..
Austin, Istanbul, Sri-Lanka, Portland, Costa Rica, Bufalo şi altele câteva.
Ai lucrat în Corpul Păcii?
Nu, îmi place să mă mişc. Turbez dacă stau prea mult într-un loc. Înţelegi?
Da, desigur.
- Ţi-aminteşti că tu ai... - Doamne! Nu pot să cred că-ţi aminteşti.
Ai fost cel mai tare reprezentant ONU din istorie.
Cred că am reuşit să ajut la votarea unor rezoluţii.
Te simţi bine? Transpiri cam mult.
Aşa reacţionez eu la mâncarea picantă.
Dar îmi place.
Nu-mi vine să cred că nu eşti însurat.
Când eram copii întotdeauna mi-ai părut un tip care se va însura devreme.
Genul ăla de tânăr matur.
Pur şi simplu n-am reuşit.
Dar tu?
Ai încercat vreodată?
Căsătoria? Doamne, nu! În nici un caz. Nu! Nu!
Nu prea mă atrage ideea de relaţie pe termen lung.
- De ce? Ai avut vreo relaţie nefericită? - Nu tocmai, am avut cam 8.
Opt?
- Sigur nu vrei un prosop? - Nu, mă simt bine.
Dar, totuşi, dacă ai găsi persoana potrivită, lucrurile ar fi altfel, nu?
Da, probabil ai dreptate.
Scuze.
- Te superi dacă mă duc la baie? - Te rog! Du-te.
Ocupat.
O să stau toată noaptea aici, amice.
- Aici stau eu. - Bine.
Nu vrei să urci? O cafea, un ceai, ceva.
Sigur, grozav.
Să-mi găsesc cheile.
Aici erau.
- Grozav, foarte comod. - Mulţumesc.
- Abia te-ai mutat? - Nu, stau aici de 4 luni.
Un şobolan. Şobolan în casă.
Nu, nu. El este Rodolfo.
E un dihor.
L-am cumpărat din Sicilia acum câţiva ani. E bătrân, nu mai vede.
- Drăguţ. Pot să mă duc la baie? - Desigur.
Nu acolo e baia. Baia e aici.
Bine. Am băut multă apă. Vin imediat.
Bine. Nu-ţi face probleme.
Nu pot să cred.
Pleacă, pleacă.
Ieşi, cară-te.
Nu se poate!
Doamne, te implor. Dacă faci apa asta să curgă,
îţi voi sta la picioare şi te voi servi o eternitate.
O să adopt un puşti din Somalia, o să lucrez în Calcuta, o să... Doamne, nu!
Doamne, Dumnezeule!
- A fost distractiv. - Da.
Dacă ştiam că bunica ta a brodat prosopul ăla, n-aş fi...
Fii serios, nici o problemă.
- Bine. Noapte bună, Polly. - Noapte bună, Reuben.
- Bun. - Bine.
- Totul e bine. - Da, sigur.
- De ce-ai făcut treabă mare la ea? - M-a invitat. Ce era să fac?
Să-i spui că eşti obosit şi să te cari rapid.
- Băieţi! - Am sunat-o să-mi cer scuze.
Poftim?
Am sunat-o să mă scuz, dar nu mai contează, că probabil nu vrea să mă mai vadă.
- Te sun eu. - Bine.
- Dl Van Lew. - Feffer?
Da. Bună, Reuben Feffer.
V-am recunoscut de pe coperta revistei Forbes.
Te trezeşti devreme. Haide. Intră.
Ăsta e liftul de serviciu?
Da. Nu cred că vom avea probleme cu asigurarea asta.
Îmi asum riscuri, dar nu poţi fi un om de succes fără să-ţi asumi riscuri.
Desigur. Eu vreau doar să stabilesc ce riscuri vă asumaţi mai exact.
Numai din cele calculate.
Crede-mă, am de gând să trăiesc 100 de ani.
Aş vrea să vă oferim o poliţă de asigurări dacă totul va merge bine.
- O s-o facem să meargă, amice. - Grozav.
- Ce facem pe acoperiş? - Vreau să fac un salt.
Poftim, ţine-l pe canalul 13, bine?
Nu ştiu despre ce vorbiţi.
Salt de bază. O cădere liberă de pe un obiect neînsufleţit.
Mereu am paraşuta cu mine, în caz că găsesc un punct de salt.
Să nu faceţi nimic, bine?
- Reuben Feffer. - Aici Polly Prince.
Polly, ce mai faci?
Ne vedem când termin, bine?
Nu! Nu! Nu e bine deloc! Polly, pot să te sun eu?
Vroiam doar să-ţi spun că am primit mesajul tău.
Ştii ceva? Hai să uităm de chestia aia cu prosopul ăla, s-o luăm de la capăt.
Nu.. nu.. Oh, rahat!
- Sfinte Sisoie! - Nici măcar nu-mi plăcea buretele ăla.
Calmaţi-vă, Lew se întâlneşte chiar acum cu tipul de la asigurări.
- Rahat! - Te mai sun zilele astea. Pa.
Feffer, mă auzi?
Da, Feffer către Leland, alo?
Vino să m-ajuţi. Cred că mi-am fracturat noada.
Ia te uită. Mi-ai luat un burete nou!
E din Finlanda şi vânzătorul mi-a spus că e foarte ergonomic.
Ah, Reuben este foarte... Mulţumesc. Foarte dulce.
Doamne, nu pot să cred!
Ce faceţi aici?
Vroiam să luăm cina mai devreme. Am vrut să încerce tatăl tău ceva nou.
Pe bune? E abia ora 3.
E o crimă să evităm aglomeraţia de la cină? Cine este această tânără?
Ea este Polly Prince. Polly, ei sunt părinţii mei.
- Irving şi Vivian Feffer. - Polly, e o plăcere.
Nu pot crede că-ţi place mâncarea indiană. Tu urăşti mâncarea picantă.
Ba nu, mamă.
O să-i cer acestui drăguţ nativ american să ne dea o masă mai mare.
Mamă, sunt indieni. Poţi să le spui indieni.
Am nevoie de o masă mare, te rog. Patru persoane. Mulţumesc.
Cum v-aţi cunoscut?
Ţi-am spus. Am fost colegi de şcoală. Eram amândoi delegaţi ONU.
Şi mai lucrezi la guvern, drăguţo?
Nu, sunt chelneriţă.
Scrie şi o carte pentru copii.
Foarte drăguţ.
- Ştii cu cine m-am întâlnit ieri? - Cu cine?
- Mama Lisei. - Foarte bine.
Tată, ai încercat asta? Cum îi zice?
- Saag. - Saag. Ai încercat?
Se pare că Lisa o duce foarte bine pe insula aia. E foarte fericită.
Mă bucur pentru ea.
Cine e Lisa?
- Nu contează. - Lisa e soţia lui Reuben.
L-a părăsit pentru alt bărbat, în luna de miere.
Cerem nota? Ne puteţi aduce nota?
Ce e?
- Tatăl tău pare drăguţ. - Da, un om tăcut...
Am vrut să-ţi spun de Lisa, dar...
Mă simt stânjenit şi nu te-am văzut de atâta vreme...
Nu-ţi face probleme. Înţeleg.
Am fost un idiot, ar fi trebuit să-ţi spun adevărul de la început.
Reuben, sincer, nu sunt supărată.
- Când s-a întâmplat asta? - Acum două săptămâni.
Acum două săptămâni?
Doamne, Dumnezeule! Te simţi bine?
A fost un şoc puternic.
Am dat peste Lisa şi instructorul de scufundări
în prima zi a lunii noastre de miere.
Nici nu-şi descălţaseră labele de gâscă.
Salut, Reuben. Aici Polly... Prince.
Nu ştiu dacă ai ceva planuri pentru astă-seară, dar
dacă n-ai, treci prin strada Ganzavord, nr. 37, pe la ora 9.
Dacă poţi, nu e mare lucru, dar ar putea fi distractiv. Gândeşte-te.
Bine, atunci... ne vedem mai târziu.
Sau nu. Dar dacă vii, ia-ţi nişte pantofi comozi.
Dacă vii, nu trebuie să vii, poate nici eu nu voi fi acolo.
- Mă bucur că ai venit. - În pantofi comozi, cum ai spus tu.
E un loc ultrasecret. E cel mai bun club de Salsa din New York.
- Dar ştii, nu sunt un mare dansator... - Haide, e mai uşor decât pare.
Trebuie să simţi ritmul în picioare.
- Scuze. - Încearcă să mă calci mai puţin.
E bine.
Frumoasa Pollyana.
- Salve, Javier. - Sunt excitat.
Termină.
El e prietenul meu, Reuben.
El este Javier.
Te deranjează dacă dansez cu frumoasa doamnă?
Cred că nu.
Bine, mersi amice.
Eu o să plec. Pe bune? Da.
- Nu te simţi bine? - Nu, dar nu-mi place stilul Dirty Dancing.
Ce vrei să spui cu Dirty Dancing?
Am văzut filmul ăla. Asta făceai cu spaniolul ăla.
Stai aşa. În primul rând, el e cubanez.
Şi nu era un dans murdar. Era Salsa.
Bine, dar sincer nu sunt genul care să intre în cluburi din astea...
Bine, Reuben. Atunci spune ce gen de tip eşti?
- Ce gen de tip sunt? - Da.
Ce vrei să spui?
Până acum n-ai fost un monument de sinceritate.
Fii sincer. Cine eşti?
- Urăsc mâncarea picantă. - Ştiam eu!
- Am un grad minor de CI. - Asta ce mai e?
- Colon iritabil. - Poftim?
- Colon iritabil. - Oh, Doamne.
Asta e groaznic. Ce altceva?
De meserie sunt analist de risc
aşa că ştiu că am 0,13% şanse să fiu lovit de o maşină.
Sau o şansă din 460.000 să cad într-un tunel de metrou.
Pe bune?
Încerc să ţin riscul sub control, evitând pericolul
şi având un plan şi ştiind ce voi face în secunda următoare.
Cred că tu nu prea trăieşti aşa.
Eu trăiesc altfel.
Grozav. Dar eu nu voi dansa niciodată murdar, nu mănânc cu mâna
şi deşi îmi placi foarte mult, nu cred că va merge.
Trebuie să mă duc la baie.
Glumeam!
Amuzant.
Mi-ai tras o palmă?
- Nu. Nu. - Eşti sigur? Am simţit o palmă...
- Am o problemă cu articulaţia... - Vorbeşti serios?
Auzi? A fost mai tare.
E incredibil!
Oh, Doamne! Da!
Nu! Nu, nu. Nu se poate să fi terminat deja.
Haide, Reuben. Concentrează-te.
Trebuie să rezişti cel puţin 5 minute!
Patru minute, 27 secunde...
26, 25...
2 minute 20...
- 19, 18... - 17...
Haide, că poţi!
55, 54, 53, 52, 51, Oh, Doamne!
Cincizeci!
Cincizeci? Da, cincizeci!
Dă-i drumul!
- Serios, cred că mă însor cu ea. - Pe bune? După doar o noapte?
I-ai tras pălmuţe?
- Da, dar nu cred că i-a plăcut. - Unora li se pare jignitor.
Omul de gheaţă!
Nu m-am culcat cu el de milă.
Nu te interesa până să afli
că nevastă-sa i-a tras-o altuia în luna de miere.
Nu e adevărat. E un tip amabil, gentil şi serios. N-am avut pe nimeni aşa.
Mie tot mi se pare că i-o tragie de milă.
Trebuie să spui mereu "i-o tragi"?
O spun când e cazul.
Ai mai auzit vreun tip să strige "cincizeci" când termină?
Pernele stau în dulapul ăsta.
Nu dormi pe ele?
Nu. Sunt doar pentru decor.
- Pentru cine? - Ce vrei să spui?
Tu eşti singurul care le vede.
Nu dormi pe ele, le iei de pe pat în fiecare seară, le pui în dulap
le scoţi din dulap, le pui pe pat... Care ar fi rostul?
Nu ştiu. Lisa zicea că sunt drăguţe.
Înţeleg.
Ce e aşa mare lucru? Arată mai bine patul.
- Ce faci? E puf de gâscă. - Te eliberez. Încearcă.
- Nu! N-am de gând să.. - O dată. Să vezi cum te simţi.
- Haide. - E ridicol.
Nu e ridicol.
Nu cred că dacă înfigi un cuţit într-o pernă te vei...
E o senzaţie grozavă.
Ai văzut?
Ce-ţi spuneam eu?
- Ştii ceva? Ai dreptate. - Haide, una mai mare.
- Care e rostul acestor chestii? - Nici unul. Sunt idioate.
- Doar nu sunt la hotel! - Nu mai eşti.
- Ştii cât îmi ia să mut pernele astea? - Cât?
4 minute dimineaţa, 4 minute seara. fac 8 minute pe zi, 56 minute pe săptămână.
Două zile pe an le petrec mutând nişte perne idioate!
Vezi că ai ajuns la saltea.
Trebuie să închid, am întârziat. Rahat!
Ţi-ai pierdut iar cheile?
Nu. Doar că nu sunt unde le-am lăsat.
De ce nu foloseşti dispozitivul ăla de găsit chei pe care ţi l-am cumpărat?
- Reuben, nu... - Cred că ajută.
- ...am nevoie de chestia aia idioată! - Bine.
- Mă gândeam să vin să te văd. - Pe bune?
Parcă nu-ţi plăceau cluburile de dans murdar.
E doar Salsa. O să fie plăcut să mă uit.
Ce se aude?
- Nimic. - E dispozitivul ăla, nu?
Termină cu ăla!
- Este! - Ba nu. Ne vedem mai târziu. Pa.
La naiba!
Ruby Tuesday, Ce mai faci?
Bine, totul e grozav.
Ştii ceva? De fapt, eu nu "estás" bine deloc, Javier.
Vreau s-o laşi în pace pe Polly, bine?
- Găseşte-ţi altă parteneră de dans. - De ce?
De ce? Pentru că noi suntem un cuplu, bine?
Şi n-am de gând să las nu ştiu ce Rege al Salsei
să mi-o sufle cu mişcările de mambo şi mutra de Eric Strada.
Am mai păţit-o şi nu se va mai întâmpla.
- Sunt homosexual. - Nu mă interesează ce... Poftim?
Sunt homosexual.
Prietenul meu, Héctor, cântă la claviatură în orchestră.
Crezi că poţi să-mi dai şi mie nişte lecţii de salsa?
Nu ţi-a plăcut.
Ba da. Dar e prea grafică pentru o carte pentru copii.
Asta, de exemplu.
- Băiatul cu braţul ca un ciot. - Aia e o pildă.
Învaţă copiii să fie atenţi când se joacă cu petarde.
Cred că e grozavă...
Combină frica durerea şi frica... şi îmi place şi căţeluşul.
- Nu mi-o lua în nume de rău.. - Nu.
Ce era în capul tău?
Bag riscurile şi beneficiile în program,
care mă ajută să definitivez recomandarea...
Leland Van Lew... Salt de bază!
Am auzit că e grozav!
Ar trebui trecut la beneficii.
E una din cele mai riscante activităţi umane.
- Pe bune? - Da.
Ai făcut asta vreodată?
Să-mi dau drumul cu paraşuta de pe o clădire?
- Nu. - Nu?
Atunci de unde ştii cum e?
- Nu ştiu. - Interesant.
Mai vrei magugi?
- Sigur. Mersi. Chiar îmi place. - Îţi place?
Acum arăţi a jucător de racket. E bună cămaşa aia?
E bună. Mă gândeam poate stăm puţin de vorbă.
- Nu sunt mare jucător de racket... - Nu-ţi face griji. Transpirăm puţin şi noi.
Am analizat cifrele...
şi lucrurile nu stau prea bine.
Rahat!
Nu e doar saltul de bază. Mai e şi schiul, escaladarea vulcanului, înotul cu rechini...
Dacă nu-ţi schimbi radical modul de viaţă,
nu te vom putea asigura.
Reuben, sunt aici cu un motiv.
Mi s-a spus că ai mai multă imaginaţie decât oricine altcineva din branşă.
Că analizezi omul, nu doar cifrele.
Probabil că m-am înşelat.
Încerci să mă manipulezi?
Bineînţeles. Nu vreau să-mi pierd compania.
Îţi spun eu cum facem.
La sfârşitul lunii sunt în Nantuckett. Eşti invitatul meu pe vasul Roo Shooter.
Unde?
Vasul meu. Te iau la o plimbare. Aşa poţi să mă cunoşti mai bine.
Îţi garantez că până duminică, o să-ţi dai seama şi tu ce tip grozav sunt.
Ştii, sângerezi cam rău...
Cred că am înghiţit un dinte.
Nu, uite-l.
Tu serveşti.
I-am spus lui Leland că nu-l putem asigura.
A răspuns cu o invitaţie la Nantuckett la o partidă de navigare.
Pe bune? Trebuie să facem asta. N-am fost niciodată în Nantuckett.
- Vrei să vii? - A fost nepoliticos, să mă invit singură.
Nu, ar fi grozav. În sfârşit eşti în stare să planifici ceva dinainte.
- Bun! - Aşa este. Cred că ar fi grozav.
- Ce e? - Ce faci?
Pot să mănânc nişte alune?
Nu mănânci alune mixte într-un bar. Oricine ştie asat.
Ce tot spui?
Să zicem că 17 persoane mănâncă alunele astea într-o seară.
Dacă sunt aici de 2 săptămâni, asta înseamnă 238 de persoane
care şi-au băgat mâinile mizerabile în bolul ăla.
De ce au mâinile mizerabile?
În medie, doar 1 din 6 persoane se spală pe mâini după ce merg la toaletă.
Deci când crezi că iei un aperitiv într-un bar,
nu faci altceva decât să ingeri bacterii mortale din 39 de specii.
Oamenii se miră că se îmbolnăvesc de E. coli, salmonella sau hepatită,
când trebuie doar să privească un bol ca ăsta ca pe o gură de canal.
Nu sunt nevrotic.
E o zonă calamitată în bolul ăla.
Cum ai putut să mănânci alea?
- Argumentele mele erau convingătoare. - Îmi place să trăiesc viaţa din plin.
- Mulţumesc. - Nu poţi ştii niciodată.
Reuben, nu trebuie să faci asta. Nu-mi pasă că nu ştii să dansezi.
M-am gândit să mai încerc o dată.
- Salve, Javi. - Salve, Reuben. Eşti gata?
Ce se-ntâmplă?
Daţi-i drumul!
A fost grozav!
La naiba!
Ce cauţi aici?
M-am întors.
- Ea cine e? - Ea e iubita mea...
- Ai o iubită? - Nu sunt iubita ta.
Suntem într-un fel... Bună... eu sunt Polly.
- Lisa. - Sigur.
Probabil aveţi multe de vorbit...
Nu vreau să pleci.
Te rog, vreau să plec. Pa, Lisa. Mă bucur că te-am cunoscut.
Nu vreau să pleci.
Trebuie să vorbeşti cu ea.
O iau pe acolo.
Nu înţeleg. Parcă erai fericită cu Claude...
Am fost câteva săptămâni. Dar nu vorbea decât despre scufundări.
- Pe bune? - Mi-a fost dor de tine, Reuben.
Şi mie mi-a fost dor de tine. Dar ce vroiai să fac?
- Am trecut peste asta. Sunt într-o relaţie. - Cu Polly aia?
Nici ea nu consideră că e iubita ta.
- Nu-i place expresia, atât. - Bine. Vreau să te întreb ceva.
Ai de gând să-ţi petreci tot restul vieţii cu ea?
- Nu ştiu, Lisa. - Eu vreau să fac asta cu tine, Reuben.
Am greşit. Am considerat că eşti al meu indiferent ce s-ar întâmpla.
Dar îţi promit că nu te voi mai face niciodată să suferi.
Te iubesc, Reuben.
Du-te la părinţii tăi.
Eu trebuie să mă mut de-aici într-o săptămână.
- Ce tot spui? Unde te duci? - Mă mut în casă, ai uitat?
Casa pe care am cumpărat-o pentru noi.
S-o facem împreună. Să ne mutăm în casa noastră.
Nu! Nu putem, pur şi simplu să... nu pot... Nu!
Nici nu ştiu ce să-ţi spun...
Bine.
Dacă vrei să te împaci cu ea, spune-mi.
Nu am de gând asta. Nu m-aş mai vedea cu tine dacă...
Nici o problemă. Sunteţi căsătoriţi. S-a întors.
Cum merge cu clientul nostru?
Nu m-am apucat de asta. Mă ocup încă de Van Lew.
Credeam că te-ai hotărât în privinţa lui Van Lew de 2 săptămâni..
Şedinţa cu AFLAC e miercuri.
- Polly, poţi aştepta o clipă? - Trebuie să închid.
- Sper că nu vrei să mi-o tragi, Reuben. - Să ţi-o trag?
E în joc cariera unui om. Îi sunt dator cu o analiză atentă.
Plec în Barbados cu amanta la sfârşit de săptămână. Vreau să rezolvi până mă întorc.
Mă ocup de asta. Voi rezolva.
- Toate cele bune. - Toate cele bune.
Polly? Rahat!
- Salut, Larry. - Lisa ţi-a lăsat asta.
Mulţumesc.
Aminteşte-ţi prima noastră întâlnire. Mi-e dor de tine.
Am cunoscut un agent imobiliar, Lisa Kramer.
Mi-a arătat un apartament pe care l-am închiriat ca să iasă cu mine.
- Era un preţ bun. - Nu prea. E o asasină!
Lacrimi de crocodil.
Nu pot să cred că s-a întors.
Putem să ne concentrăm puţin? Aproape am terminat.
- Ce-i aia? - Şansele de carieră ale lui Polly.
Riscant. Scrie o carte pentru copii în care sunt mutilaţi?
Cred că lipsa unei cariere e un lucru bun. Aşa are mai mult timp pentru copii.
Manipulezi cifrele în favoarea ei. De ce mai faci asta?
Pentru că nu ştiu ce să fac, Sandy.
Nevastă-mea apare la uşă, vrea să ne împăcăm...
Polly se sperie... Vreau să fiu sigur că iau decizia corectă.
Nu văd cum te poţi hotărî, punând fetele într-un calcul de risc.
Comparare riscuri. Polly Prince vs. Lisa Kramer
- Interesant. - Ce spune?
- Polly. - Polly?
Nu se poate. Trebuie să te împaci cu Lisa.
Am verificat de 3 ori. Programul spune că e alegerea mai puţin riscantă..
Cum spui tu.
Risc mai mic: Polly Prince
Amice, tu te simţi bine?
Eşti cam slab.
Polly îmi găteşte mâncare tradiţională, aşa că în ultima vreme vomit cam des.
- Grozav. - Polly Prince...
Polly Feffer...
Polly Prince Feffer...
Haide, nu poţi renunţa. Credeam că abia aştepţi să mergi.
Ştiu, dar..
- Alo? - Aşteaptă puţin...
Ne-am hotărât să folosim aici aceleaşi culori...
Îmi pare rău. Vorbesc la telefon. N-aţi putea vorbi mai încet?
Mă simt aiurea să plec cu tine în vacanţă, când soţia ta s-a întors.
Nu văd de ce faci aşa o tevatură din asta.
Ţi-am spus că nu mă împac cu ea.
- Atunci vii sau nu? - Vin.
- Bine. - Bine?
- Pa. - Pa.
- Foarte bine. - E grozav!
Leland, ăia din faţă nu sunt nori de furtună?
Nu, nu e nimic. N-ai de ce să-ţi faci griji.
- Sigur te simţi bine? - Da, mă simt bine.
- Ies imediat. - Bine.
Doamne!
Ştiu că nu suntem de mult împreună,
dar cred că e timpul să trecem la etapa următoare.
Aş vrea să te muţi cu mine.
Ce-ar fi să stăm împreună?
Se pare că vom avea ceva probleme..
Polly, ştiai că Rodolfo e în poşeta ta cu cosmetice?
Tu l-ai băgat acolo sau...?
Ce e asta?
Ce caut eu în programul tău de analiza riscului?
Pot să-ţi explic.
E fascinant. Am aflat multe despre mine. Nu am carieră, sunt nebună,
- Ador mâncarea tradiţională? - Polly, îmi dai voie să-ţi explic?
Lisa s-a întors şi am încercat să înţeleg unele lucruri...
Ce vroiai să înţelegi?
Despre noi.. despre viitorul nostru.
Viitor? Ce tot spui?
Care viitor? Haide, Reuben! E o aventură.
- Doar nu credeai că ne vom căsători? - Poate.
Vroiam întâi să te rog să te muţi cu mine.
Poftim? Te aşteptai să mă mut cu tine? Eşti nebun?
De ce e aşa o nebunie? Oamenii fac asta mereu.
Fac copii, fac planuri, se căsătoresc, cumpără case...
Nu, tu faci asta. Aşa îţi trăieşti tu viaţa, nu eu.
Vrei să spui că planurile tale nu se potrivesc deloc cu ale mele?
- Eu nu am planuri. - Ba da. Ai planul de lipsă a planurilor.
Nu e adevărat.
N-am cunoscut pe nimeni, mai speriat de hotărâri, decât tine.
Erai delegat principal la ONU, Polly.
Ce dracu' s-a întâmplat cu tine?
Haide, că eşti în stare de mai mult!
Mi-am trăit viaţa, bine?
Am avut multe relaţii bune, multe proaste,
m-am mutat, am fost fericită, am fost tristă, am fost singură.
Asta am făcut cu viaţa mea.
Mai mult decât aş putea spune că a făcut un tip,
care se teme să nu ia Ebola dintr-un bol cu alune.
Alunele alea au urină pe ele. E foarte logic!
Crede-mă că asta e dincolo de orice logică!
Tu nu ştii cum am fost crescut. Mama m-a făcut să-mi fie frică de orice.
Mare scofală, Reuben. Tata a întreţinut, în paralel, 2 familii.
- Poftim? - Da. În Long Island.
O soţie, copii şi un Golden Retriever.
Altă familie?
Ştii ceva? Mă bucur că am văzut programul.
O să uşurez lucrurile pentru tine, Reuben..
Nu mă interesează să mă mărit şi să mă mut la periferia oraşului.
Asta contează mult pentru tine, aşa că îţi sugerez un alt plan.
Cred că trebuie să te împaci cu Lisa, să te muţi în casă şi să-ţi vezi de viaţă.
Cred că veţi fi foarte fericiţi împreună.
Doamne Dumnezeule!
- Nu-mi uşurezi sarcina, Leland. - Prognoza vremii spunea cer senin.
Alo, aici Polly...Prince. Lasă-mi un mesaj, sau sună-mă mai târziu, sau nu. Pa.
Polly, eu sunt, aş vrea să vorbim.
Mă simt foarte prost pentru cele întâmplate.
Sună-mă pe mobil, bine?
Navigator nesăbuit.
Leland Van Lew Nu poate fi asigurat.
- Alo? - Alo, aici Lisa.
Cum e casa?
Casa e grozavă.
- E cam mare, dar grozavă. - Abia aştept s-o văd.
- Ai primit cadoul de la mine? - Da, l-am primit. Mulţumesc.
Vreau să ne vedem, Reuben.
Nu ştiu ce să spun, Lisa. Mai dă-mi timp de gândire.
Doamnelor şi domnilor, vă rugăm să vă aşezaţi.
Curând va începe premiera Jesus Cristo Superstar.
- Ruby Tuesday! - Javi!
- Ce cauţi aici? - Hector cântă la claviatură.
- Nu ştiam că îţi place musicalul. - Nu, amicul meu Sandy joacă în spectacol.
Ai mai vorbit cu Polly?
Era supărată, amice. V-aţi certat rău, nu?
Da, o sun mereu şi nu răspunde la telefon...
Mă gândeam să trec mâine pe acolo...
Cam târziu. Pleacă din oraş în 2 ore.
Poftim?
- De ce? Unde se duce? - Nu ştiu nimic. Şi-a luat doar la revedere.
Îmi pare rău că am întârziat.
Javi, ea este Lisa...
...soţia mea.
Mi-a spus mama ei că s-a întors. Ai făcut alegerea bună, Rube.
Calmează-te, mamă. N-am promis nimic.
E foarte emoţionant.
- Reuben Feffer. - Reuben, aici Stan. Schimbare de plan.
Întâlnirea cu Van Lew şi oamenii lui, de la AFLAC, s-a mutat la ora 4.
- Nu ştiu dacă pot ajunge. - Ce-i cu tine? Mişcă-ţi fundul aici!
Bună seara. Sunt Sandy Lyle şi am un anunţ de făcut.
Astă-seară, pe lângă rolul lui Iuda, îl voi interpreta şi pe al lui Iisus.
Mulţumesc foarte mult şi distracţie plăcută.
Ce faci, Sandy? Wonsuk joacă rolul lui Iisus.
Totul e bine, joc în 2 roluri. Daţi-mi coroana.
Cine te crezi, Sandy? Ai fost cineva odată.
Nimănui nu-i pasă că ai jucat în filmul ăla idiot.
- Nu se poate! - Rahat!
Iuda mă muşcă!
Ce-a fost asta?
Eu sunt un profesionist şi nu vreau să-mi periclitez cariera
pentru o gaşcă de amatori.
Mereu aceeaşi poveste cu tine, amice, nu?
Ai impresia că un film de acum 100 de ani,
te face să fii mai bun decât oricine altcineva.
De ce nu treci peste asta? Continuă-ţi viaţa.
Nu e vorba de trecut sau despre cum crezi că va fi viitorul.
E vorba de dreptate.
N-are rost să treci prin atâtea rahaturi, dacă nu-ţi place ceea ce faci.
Ştii ceva? Când te aştepţi mai puţin, s-ar putea să ţi se întâmple ceva grozav.
Ceva mai bun decât te aştepţi.
Totuşi, ai fost foarte amuzant în filmul ăla.
Ţi-am spus asta, vreodată?
Nu cred că v-am mai auzit vreodată vorbind, dle Feffer.
Atunci, Ruby.. Mergem să mâncăm ceva după ce termini la birou?
Nu, Lisa. N-ar fi trebuit să-ţi cer să vii aici.
Nu mă împac cu tine.
Ce tot spui?
- De ce? - De ce?
Ţi-ai tras-o cu instructorul de scufundări în luna noastră de miere.
Ce muiere cu inimă de gheaţă, ar face asta cuiva pe care îl iubeşte?
Ar însemna că sunt idiot, dacă mă împac cu tine.
Apropo... Ţi-am distrus toate pernele.
Nu aveau nici un scop. Erau pur decorative.
- Amice, a fost incredibil. - Tu mi-ai spus să mă împac cu ea.
Orice ai face, să nu mai asculţi niciodată sfaturile mele.
Ai pus lucrurile într-o altă lumină, pentru mine.
Am fost puţin celebru atunci şi nu voi mai fi niciodată.
Cum rămâne cu povestea vieţii tale la Hollywood.
Ei nici nu ştiu că fac acest reportaj.
- Ce vrei să spui? - Eu i-am angajat pe Dustin şi Vic.
Vroiam să încerc să vând reportajul, după ce îl termin.
Vrei să spui că filmai singur, povestea vieţii tale?
E cel mai idiot lucru de care am auzit.
Ştiu. Sunt un ratat.
Vreau să faci ceva pentru mine şi să-mi promiţi că n-o dai în bară.
Eu sunt protectorul tău. Orice ar fi, nu te voi dezamăgi.
Eşti reprezentantul lui Reuben? Ce dracu' înseamnă asta?
El are o problemă personală, aşa că m-a rugat să-i ţin locul.
Calmează-te. Sunt actor de profesie, aşa că tipii nu-şi vor da seama.
- Nu pot să cred.. - Taci din gură, mă pregătesc pentru rol.
O să vomit.
Îmi cer scuze pentru întârziere, dar unuia din
analiştii noştri, Reuben Feffer, i-a explodat splina acum câteva clipe.
- Va fi bine? - Dumnezeu ştie, Leland.
Oricum, îl avem aici pe asociatul dlui Feffer, dl Sandford Lyle.
El cunoaşte cazul şi va prezenta recomandările lui Reuben.
Mulţumesc, Stanley.
Am nevoie de puţină apă.
După cum ştiţi, acesta e un caz foarte complex.
Să văd ce scrie aici.
Cât priveşte latura pozitivă, tensiunea lui Leland e foarte solidă,
are o greutate potrivită şi pare destul de sănătos.
E un tip sexy, nu?
E activ sexual în comunitate.
Aeroportul JFK, vă rog.
Să nu ne mai minţim. Pe hârtie, Van Lew este cel mai riscant tip posibil.
Dar, oameni buni, nu putem judeca viaţa unui om pe baza unor cifre de pe ecran.
Trebuie să privim în sufletele noastre şi să ne întrebăm:
"Oare tipul ăsta va muri în câţiva ani sau nu?"
Oare Leland va înfrunta un tip cu numele de familie Secerătorul...
cu numele de familie Secerătorul şi prenumele Neîndurător
sau acest săritor la bază,
luptător cu crocodilii, înotător cu rechinii
căţărător pe vulcani, luptător cu urşii,
jucător cu şerpii, motociclist va reuşi?
Răspunsul este nu.
De aceea, prieteni, eu, Reuben Feffer,
Stan şi toţi de aici de la Indurbian
suntem dispuşi să ne punem pielea la bătaie şi să recomandăm ca Leland Van Lew
să primească o asigurare de viaţă, sănătate şi maşină,
în valoare de 50 milioane, pe o perioadă de 20 de ani.
Ce spuneţi?
Tu eşti puştiu ăla din Lacrimi de crocodil?
Bineînţeles că sunt.
Ştiam eu!
Impresionantă prezentare. Este asigurat.
Secerătorul Neîndurător.
Te iubesc, fiule.
Rodolfo, stai!
Îmi pare rău...
Reuben, e prea târziu. Trebuie să fiu în avion în 45 min.
Nu cred că vrei într-adevăr să pleci.
Habar n-ai ce vreau eu.
L-ai uitat pe Rodolfo. Asta nu-ţi spune ceva?
Am greşit, bine? Nu trebuia să te bag în programul de calcul al riscurilor.
Adevărul e că, indiferent ce s-a întâmplat în luna de miere,
tu reprezinţi un risc mult mai mare decât Lisa.
Exact din cauza asta n-o să meargă niciodată între noi.
Tu eşti un tip drăguţ, sigur, convenţional.
Pur şi simplu, nu va merge.
- Nu cred că aşa sunt eu. - Ba da, Reuben.
- Dar asta nu e rău. - Ce trebuie să fac să-ţi demonstrez?
Aşteaptă... Doamne!
Uite, vezi? Mănânc alune.
- Ce dracu' faci? - Alunele alea sunt curate.
De când suntem împreună, nu m-am simţit niciodată mai prost,
mai deplasat, mai jenat, mai bolnav decât m-am simţit vreodată în viaţa mea.
N-aş fi putut trece prin asta, n-aş fi vomitat de 19 ori în 48 de zile
dacă n-aş fi fost îndrăgostit de tine.
Poate ai dreptate, poate asta e doar o aventură.
Dar dacă te urci în avion şi pleci în Cincinati, în Tanzania sau unde vrei tu
nu vei şti niciodată dacă ar fi putut fi mai mult decât atât.
Nu! Nu, nu!
Nu, nu, nu!
Reuben...
Te rog, nu le mânca...
Pe bune...
Nu vreau să pleci, Polly.
- Nu mă mărit cu tine, Reuben. - Nu vreau să mă-nsor.
Vreau doar să mergem la cină
săptămâna asta.
Pot să aleg eu localul?
Pardon, alo, bună...
Dacă îmi permiteţi, aş vrea să vă invit..
Ia te uită, Reuben! Nu pot să cred că eşti tu!
- Ella es Polly. - Polly. Eu sunt Claude.
- Bună. - Cum merge treaba?
Adevărul e că mi-a fost cam greu.
Lisa mi-a frânt inima...
Îmi pare rău.
- Aşa e viaţa, nu? - Trebuie să gândeşti ca hipopotamul.
Exact! Ca hipopotamul...
Lasă-mă să ghicesc. Eşti, iar, în luna de miere? Ea este frumoasa ta soţie?
Nu. Suntem doar amici.
- Haide, că e ceva mai serios de atât. - Vreau să spun că nu suntem căsătoriţi.
Clar, nu suntem căsătoriţi. Dar e posibil.
E posibil. Luăm lucrurile pas cu pas, să vedem cum merge.
Nu prea înţeleg ce vreţi să spuneţi,
dar v-ar plăcea o scufundare azi?
Chiar ne-ar face plăcere.
- Nu se poate! - Ba da!
Dar mergem cu tipul ăla.
Leland! Venim imediat!
Atâta vreme cât vă scufundaţi, eu sunt fericit.
Atunci, la revedere, prietene.
Mulţumesc pentru tot, Claude.
Mă bucur că te-am văzut. La revedere, Polly.
- Mi-a făcut plăcere, Claude. - Şi mie.
- Eşti pregătită? - Să-i dăm drumul!
Dvdrip by bismarck1969.