** THE AMERICAN HAUNTING ** made by sabian
- Jane! Jane! Sunt mama!
Uită-te la mine!
J-Jane. Jane.
- Nu! Nu!
Oh, mulţumesc lui D-zeu!
Ai avut alt coşmar, scumpo?
Hai să faci o baie.
Pot s-o fac mai târziu? Te rog.
Bine. Dar trebuie să te pregăteşti
pentru tatăl tău. E week end-ul cu el.
Ştiu, ştiu.
Ce e asta?
Am găsit-o în mansardă.
Scumpo, ştii că n-ai voie acolo.
Scuză-mă.
Să n-o mai faci, da?
Ştiu cum te simţi.
-November 1848
Sper ca nimeni să nu aibă ocazia
să deschidă această scrisoare. Dacă o deschizi,
va trebui să-mi asum inexplicabilele
sau evenimentele supranaturale
care au început să apară.
Povestea vrăjitoarei Bell
mereu a fost considerată o legendă importantă.
Asta nu e aşa.
Te rog, citeşte acest jurnal cu mare atenţie,
conţinutul lui ţi-ar putea salva viaţa.
Acum unde te mai duci?
-Doar un sărut. - Nu, Joshua.
Lasă-o pe tânără în pace!
Iar a încercat să te sărute?
N-ar trebui să faci ceva, d-şoară Bell?
Scuză-mă, mamă. Mă gândeam la altceva...
Probabil cum să-l torturezi pe săracul Joshua.
Chiar ar trebui să fii drăguţă cu el, Betsy.
O femeie trebuie să răsucească un bărbat pe degete tot timpul.
Nu asta m-ai învăţat?
Nu te-am învăţat asemenea lucruri, Betsy Bell.
Am să-l fac pe Joshua
să mă iubească veşnic.
Atunci ai face bine să nu-l mai tratezi rau.
Crezi că am fost prea dură cu el?
Doar un pic.
- Ce m-aş face fără tine? - Oh, incrunta-te puţin
şi uită. Să nu uiţi de teme.
N-am să uit!
Bună seara, d-le!
Pălăria mea, mersi.
Vorbind de lup!
-Credeam că te-ai rătăcit. - Nu-s aşa de prost
încât să nu găsesc buzunarul de ceas.
Le povesteam despre tine şi despre căruţa, iarna trecută.
- Am făcut... - Nu încă!
- ... căruţa aia!
Cine vrea băutură?
Eşti deja cam ameţit.
- lmi pare rău, profesore Powell. - E în regulă.
Doar se distrau.
Theny!
Nu e o tradiţie... legată de de vâsc,
-...Profesore Powell? - Păi...
Da, dar...
Elizabeth Bell, nu e potrivit
ca un student să pună un profesor într-o asemenea situaţie compromiţătoare.
-Ştii mai bine decât atât, scumpoo. - Păi...
e Crăciunul, tată.
Şi încerc să învăţ tradiţiile.
De la cine să înveţi mai bine, dacă nu de la un profesor?
Se pare că protejata mea
are răspunsul pregătit pentru orice, John.
Vrei să te pregăteşti pentru un dans, Betsy?
John, lasă-i să danseze.
Pot s-o fur pe Bell pentru un dans?
Promit să nu te calc pe picior.
John!
John...
-Am auzit zgomote pe acoperiş. - Vin din mansardă.
Veveriţe?
Nu, e prea mult zgomot pentru o veveriţă.
E a treia oară când îl aud,
-...în mai multe nopţi. - Eu nu l-am auzit.
Dormi aşa de profund,
încât nici nu simţi când mă dau jos din pat.
Da.
Ascultă.
-S-a oprit. - Da.
Ce-o fi fost?
Probabil că e vrăjitoarea aia, încercând
să mă epuizeze înainte de procesul de mâine.
Muşcă-ţi limba, John Bell!
- Omul e un porc mincinos! - D-nă Batts!
Mi-a furat terenul!
- D-nă Batts,
am auzit
partea ta de povestire.
Vă rog lăsaţi-l pe John Bell să şi-o termine pe a lui.
I-am oferit folosirea sclavului nostru, Samuel,
şi un împrumut de 100 de dolari,
în schimbul folosirii acelui petic de pământ.
Ne-ai ameninţat!
Ne-ai scuipat şi ne-ai ameninţat!
Ţi-am dat două recolte de plată
şi nu le-ai plătit, aşa că ai pierdut pământul.
A fost un preţ corect.
20% dobândă?
Păi...
pare un schimb rezonabil în circumstanţele date
de reputaţia ei.
John Bell,
ai încălcat legea bisericii.
20% dobândă...
... sub canoanele bisericii...
... e exorbitant.
Pământul d-nei Batts îi va fi înapoiat.
Cum rămâne cu pădurea mea? Mi-a luat pământul şi l-a vândut!
N-ai fi permis
tăierea pădurii dacă nu primeai bani
şi nu-i foloseai sclavul.
Dar a încălcat legea bisericii!
Ai cei 100 de dolari şi pe Samuel.
Profitul pământului îi aparţine lui John Bell.
Pierderea lui,
pierderea bunului renume...
... e o pedeapsă suficientă.
Nu e corect!
Asta e pedeapsa lor pentru tine,
John Bell.
Aşteaptă s-o vezi pe a mea.
Vrăjile nu mă pot atinge, femeie!
Pretuieste-ţi pământul...
sănătatea şi familia fericită...
cât mai poţi.
Pentru că jur...
ca întunericul morţii se va pogorî asupra ta.
A ta...
...şi asupra scumpei tale fiice.
Kate Batts
era temută de toţi cei din sat.
Toţi erau convinşi că era vrăjitoare.
Aşa că familia Bell a luat blestemul foarte în serios.
La vremea aceea
nu credeam în blesteme, fantome sau spirite.
Acum cred.
John.
Tată, te simţi bine?
Da.
- L-am prins, tată. - Pe lup?
Pe lup?
Am împuşcat un cerb.
Vino să vezi, tată.
Tată!
Am auzit.
Acolo în spate.
Deschide bine ochii, pentru că e negru ca noaptea.
Mamă! Mamă! Mamă!
Lasă-mă să te ţin.
- Betsy, ce-a fost căzătura aia? - Mamă, e ceva în camera mea!
E ceva în camera mea!
Vântul a deschis ferestrele! Am să le închid.
Nu! E ceva aici!
A intrat înăuntru!
Nu pare să fie ceva aici, Betsy.
A fost probabil un şoricel, dragă.
Nu prea cred, mamă.
Hai să-l găsim pe fratele tău.
Haide.
Hai să-l găsim pe şoricelul înspăimântător!
Da!
Sunteţi toţi bine?
Suntem bine.
Haideţi înapoi în pat.
Puteai să ne ucizi.
- Da, era tânărul John.
- A tras cu muscheta în casă. - S-a descărcat accidental.
A tras cu muscheta în casă, John!
Ne-a luat prin surprindere.
Nu pot să mi-o scot pe Kate Batts din cap.
Ce e făcut, e bun făcut!
Clasă, care au fost curierii
cărora l- i s-a ordonat să călărească până la
Concord să anunţe că sosesc armatele britanice?
-Da, Theny. - Paul Revere,
- Samuel Prescott and William Dawes. - Corect, Theny.
Şi au reuşit, Betsy?
Betsy?
În regulă, clasă, să lăsăm asta pentru un moment.
Oricum, e timpul pentru exerciţiile fizice. 15 minute!
Doar 15 minute!
Te simţi bine, Betsy?
Sunt obosită.
Casa noastră... scoate nişte sunete ciudate noaptea.
E greu să dormi.
- Betsy! - Betsy? Eşti rănită?
- Unde s-a dus? - Cine?
Fata care se dădea cu mine.
Te dădeai singură, Betsy.
- Ai văzut o fată? - Nu.
- Betsy! Sunt aici, dragă! - Mamă! Mamă!
-Mamă! Mamă! - Eu sînt! Betsy!
- Mamă!!! - Betsy, mama e aici.
- Mamă!!! - Betsy!!
Betsy! Betsy.
- M-a atins. - Unde?!
- Cine te-a atins? - Nu ştiu.
Nu l-am putut vedea.
A fost doar un coşmar, dragă.
Dar a fost real.
E în regulă, John.
A avut un coşmar.
Hai să te ducem înapoi în pat.
A fost doar un vis.
N-a fost un vis.
- A fost cineva pe acoperiş. - Ce?
Cred că Kate Batts a trimis unul din sclavii ei să ne terorizeze.
- Când o să-l prind... - John!
...am să-l biciuiesc.
- Doamne! - Ce e?
John, uită-te la asta!
Ticălosul!
John!
John!!
John... Aşteaptă!
John!
Opreşte-te! Nu ştim cine a făcut asta!
- Ştiu cine a făcut-o! - Ba nu ştii!
- Ascultă-mă! - Batts nu-i va face rău fiicei mele!
Dă-i drumul! Fă-te de râs!
Care sînt cele 2 fundaţii ale oricărei comunităţi civilizate?
- Biserica şi... - Biserica şi educaţia, astea sînt!
Şi omul ăsta le-a implementat pe amândouă în comunitatea noastră,
cu banii şi cu mâinile sale.
El a construit biserica şi biserica îl condamnă.
Dobânda. Am încălcat legile bisericii.
- Dar, tată... - Josnicie morală.
Josnicie morală, bleah!
A pus o dobândă
care a fost puţin mai mare ca cea impusă de biserică.
Dar ce n-au înţeles bătrânii, a fost cu cine avea el de-a face!
Băieţii au adormit, în sfârşit.
Asta e bine. Binecuvântaţi fie...
Acum, câteva capitole...
din Biblie,
vor avea grijă de necazurile casei.
În linişte, James.
''Hannah s-a rugat şi a zis
Inima mea îl slăveşte pe Domnul...
Cine sînt? Un spirit neîmblânzit i-a vorbit...
şi Iisus i-a răspuns:
Fă linişte
şi ieşi de acolo.
Spiritul a plâns zgomotos...
şi a plecat."
Te rog...
daţi-vă mâinile.
Într-o voce, vom spune rugăciunea
de trei ori.
Diavole, în numele lui Iisus Christos
fă linişte
şi pleacă din casa asta pentru totdeauna.
Diavole, în numele lui Iisus Christos
fă linişte
şi pleacă din casa asta pentru totdeauna.
Diavole, în numele lui Iisus Christos
fă linişte şi pleacă din casa asta pentru totdeauna.
E aproape 12:00
şi totul e bine.
Cred că e în siguranţa casa voastră.
Sunt sigur că Kate Batts e în spatele
-acestor tulburări. - Da.
Acum câteva nopţi
am văzut ceva.
Un bărbat, cred.
Mergând pe proprietate.
Cine era?
N-aş putea spune sigur.
Era probabil profesorul. E singurul care locuieşte în apropiere.
Nu crezi că Richard a pus ochii pe Betsy, nu?
E profesorul ei, pentru numele lui D-zeu!
Aleluia, Lucy.
Domnul a răspuns.
E miezul nopţii şi în casa ta e linişte.
Mersi, James.
- L-am bătut, Lucy. - Serios?
-Noapte bună tuturor. - Noapte bună, dragă.
Noapte bună. Nu mă uităm, John.
Vorbeam cu soţia ta. Jocul nu contează.
Nu da vina pe mine!
Facem alt joc.
N-am să joc dacă trişezi.
Niciodată nu trişez.
Mutarea mea.
Tati! Tati!
Deschide uşa!
Betsy!!!
Deschide uşa!
Ajutaţi-mă!
Ajutaţi-mă!!!
În numele lui Iisus,
încetează imediat!
E în regulă.
Diavol, fantomă...
entitate - spune-i cum vrei,
- Nu e natural. - James, James,
ascultă-te. Nu eşti realist.
Trebuie să existe o explicaţie raţională.
Ascultă, Richard,
am dovezi documentate.
E mărturia lui Joan Jordan
la procesul de vrăjitorie
al lui Olive Barthram, Suffolk Assizes,
din 1599.
Mai întâi,
zgârieturi pe pereţi.
Apoi, ciocăneli.
După asta, păşi târşiţi.
Şi apoi a pleznit-o pe menajeră
peste obraz...
de două ori.
Nu crezi
că mai degrabă
Kate Batts, nemulţumită de decizie,
şi-a trimis sclavi isa te sperie?
Păi la asta m-am gândit,
dar n-a fost o treabă de sclavi.
Doamne, nu! Era izolată acolo!
La 60 de cm. de pământ!
În regulă.
Incidentele se întâmplă mereu noaptea
şi mereu în camera lui Betsy. Corect?
- Aşa e, profesore. - Era întuneric.
N-ar fi fost uşor să vedeţi
- dacă n-o ţinea cineva. - Era suspendată în aer
- de ceva nepământean! - John!
Singura explicaţie logică e că o ţinea cineva.
Nu era nimeni în cameră.
Şi cum rămâne cu uşa?
Noi trei n-am reuşit s-o mişcăm!
Păi...
ploaia din noaptea aia putea să umfle uşa.
Putea.
Şi palmuiala?
Cum ni le imaginăm?
Ăsta e un truc de băieţi.
Boabe uscate aruncate prin tub.
Un trăgător cu boabe?
Nici un trăgător cu boabe
nu îi putea lovi fată
aşa de violent.
Ai văzut pe cineva pălmuind-o?
Nu, am văzut-o pălmuită.
Dar n-ai văzut pe cineva s-o pălmuiască.
- Nu, asta e treaba. - Deci există motivul
că poate n-ai văzut pe cineva ţinând-o.
Orice s-ar fi întâmplat,
e foarte clar că era multă confuzie în camera aia.
Profesore, nu ne-am imaginat toţi aceeaşi chestie!
Era ceva rău...
- în camera aia. - John...
... când se va termina săptămâna de şcoală...
voi veni să petrec o noapte la voi în casă.
şi va voi dovedi că nu e nimic mai mult
decât că cineva vrea să vă sperie.
În regulă, ora s-a terminat.
Lăsaţi tăbliţele oe catedră, vă rog.
Betsy.
Grăbeşte-te.
Trebuie să trecem râul înainte să se întunece.
Nu azi, Joshua.
Plănuiam asta de săptămâni.
Nu mă simt în stare.
- Haide, Betsy. - Am zis nu!
Lasă-mă în pace!
- Ce i-ai spus? - Nimic.
Va trece, Betsy.
De ce?
"Aminteşte-ţi." Ce să-mi amintesc?
Nu!
Nu.
Nu, nu!
Nu! Nu!
Lucy, ce se întâmplă?!
Ce se întâmplă?
- Richard, n-ar trebui să te uiţi! - S-o trezească cineva!
John!
Deschide ochii, John.
Va fi bine dimineaţă, d-nă Bell.
Şi prisnita?
Va ţine o vreme pe cap rădăcinile.
Păi...
Betsy se pare că suferă de coşmaruri violente.
Ai văzut-o pe sora mea?
- Desigur. - Crezi că fiica mea...
- a trecut prin... - Vino cu mine
- un minut aici... - Păturile erau trase din pat!
Ăla n-a fost coşmar!
Coşmarurile pot părea mai mult decât sînt.
Oamenii îşi imaginează des
- că au văzut... - Nu ne-am imaginat asta!
Ai fost acolo, ai văzut!
- N-a fost ceva natural! - E ceva demonic acolo.
Asta e blasfemie!
Cine e acolo?
Arată-te!
Betsy, tu eşti?
Distruge-l. Oh, Doamne!
Linişte, James!
Distruge-l! Distruge-l!
- Alungă-l! - Îl poate vedea cineva?
- O multitudine de... - Ce e asta?
Opreşte-te, James!
Opreşte-te!
Luate-ar dracu!
Cunsoti vrăjile pe care dl. Johnson le-a citit?
Sigur că înţelege cuvântul Domnului.
D-aia a dispărut.
Aţi citit din Biblia după Matei?
Ăsta a fost un DA
sau un NU?
Biblia după Marcu?
E Psalmul lui David?
De ce eşti aici?
Te-a deranjat familia Bell?
Acum toţi avem coşmaruri, profesore?
E mizeria mea. O s-o curăţ.
Anky, poţi să răspunzi la uşă, te rog?
Da, d-nă.
- Bună, Anky. - Zach.
Ce cauţi aici?
D-na Batts mi-a spus
să aduc sacul ăsta la familia Bell. A zis că l-a găsit pe terenul ei.
- Pa, Anky. - Pa, Zach.
Cine era, Anky?
Era Zach, d-nă.
- Care lucrează pentru Kate Batts? - Da, d-nă.
I-a dat sacul ăsta să vi-l aducă.
Nu vreau nimic de la ea în casa asta.
A zis că aparţine familiei Bell.
Nu, d-nă.
- Asta e a lui Betsy. - Da, d-nă Lucy.
Şi asta e cămaşa d-lui Bell.
- Lipsesc de un an. - De ce le-ar fi luat hainele?
Ce e, Chloe?
Ce ştii?
Spune-mi ce ştii!
Aţi auzit de d-na Kate că e vrăjitoare.
Ei bine, d-na Lucy,
când vrăjitoarele găsesc sânge pe hainele oamenilor...
asta înseamnă
că persoana va...
Ce "va", Chloe?
Va ce?
Va...
Va muri, d-nă Lucy!
Va muri!
O să le ard!
Nu, d-nă Lucy!!
Asta va înrăutăţi lucrurile.
Va lăsa ca diavolul să intre.
Haide! Haide!
Dă-o înapoi!
Opreşte-te! Aşteaptă!
Te rog, opreşte-te!
Ai un coşmar!
E în regulă!
Ce s-a întâmplat?
Nu-mi amintesc!
Niciodată nu-mi amintesc.
- Să-ţi trezesc părinţii? - Nu!
Te rog. Stai aici cu mine.
Desigur, Betsy.
Stai să te învelesc.
John!
- O s-o omor! O s-o omor! - Nu, John.
Dacă te spânzura pentru crimă, ce se va întâmpla cu noi?
Nu veţi fi mai rău
decât sunteţi deja...
John, eu vreau să te am pe tine, John Bell!
Sacrificîndu-mi viaţa pot pune capăt acestei torturi!
Vom găsi altă cale, John.
Vom găsi altă cale.
Theny?
Da, Betsy?
Crezi în D-zeu?
Bineînţeles că da!
Tu nu?
Credeam.
Oh, Betsy.
Mi-e aşa de frică.
Să nu-ţi fie.
Sunt aici cu tine.
Noapte bună, Betsy.
Noapte bună.
Betsy
Ai auzit asta?
Betsy
Betsy, Betsy, Betsy, Betsy!
Lasă-mă să ies!
Lasă-mă să ies!!!
Lasă-mă să ies!
- Betsy, Betsy, Betsy, Betsy! - Lasă-mă să ies!
Betsy, Betsy, Betsy, Betsy!
Betsy!
De când e aşa?
De aproape 30 de minute.
Nu mai mult de atât.
Theny?
Ne poţi spune ce s-a întâmplat?
E în regulă, Theny.
A avut un coşmar.
Se...
lupta cu cineva.
A început...
să se lovească singură.
Am trezit-o şi atunci...
... apoi asta...
vocea...
Betsy! Betsy, eşti în regulă.
Betsy! Betsy! Haide!
Vino aici! Vino aici!
Aici! Uită-te la mine!
Uită-te la mine!
Betsy...
Ai auzit?
Rău.
John Jr!
Theny.
Lucy.
John Bell.
Spune-mi adevărul!
- Ce e, Doamne? - Încetează imediat!
Vei muri!
- Fă-l să plătească! - Nu, nu, nu.
- Cine eşti? - E cea tristă...
-care a fost fericită odată. - Luate-ar dracu, Kate Batts!
Scumpo!
- Nu! Betsy, nu!
Betsy! Nu! Nu!
- Betsy!!!!!!! - Nu!
Opreşte-te! Nu!!!
A vorbit...
Avea voce...
Dar ce vroia?
De ce o face pe Betsy să sufere atât?
Ce-a făcut de-a supărat-o aşa?
Lupul negru?
Tânăra
pe care o vede Betsy;
spiritul pe care nu-l poate vedea nici unul dintre noi.
Care e legătura dintre ei? Sunt unul şi acelaşi?
Atacul împotriva lui Betsy s-a înrăutăţit.
Vorbeşte din ce în ce mai mult.
Am încercat să-l fac să ne spună
de ce a venit.
La întrebările mele a răspuns cu linişte.
De ce n-ar fi răspuns?
În viaţa mea...
am făcut mai mult bine decât rău.
Chiar şi sfinţii....
mai comit unele păcate.
Cum de permiţi...
ca familia mea...
să fie pedepsită aşa?
Asta e calea Satanei!
Ţi-am oferit viaţa mea
în schimb.
De ce n-o iei?
Te implor!
Te implor, Doamne!
Scapă-ne de blestemul ăsta.
Ia-mi viaţa!
Domnul m-a iertat, Richard.
Ceea ce a atacat-o pe Betsy...
te ataca şi pe tine.
''Cineva care odată a fost fericit.''
La cine crezi că se referă?
La Kate Batts.
Totul o indică pe ea.
Păi dacă ea e cauza, de ce nu-i returnezi profitul
- şi pădurea? - Am încercat.
Acum două luni.
Am trimis-o pe Chloe la ea.
Cu banii în mână.
A trimis-o înapoi.
Atunci chiar vrea să te tortureze.
Până o să mor.
Asta...
entitatea...
...crezi că îţi poate citi gândurile?
Nu, nu cred.
Nu.
Dar cred că poate...
să ne audă conversaţiile.
Aşa ne ştie toate mişcările.
Dar e prezentă doar pe proprietatea asta.
Ştii,
- ceaţa e foarte groasă. - Am făcut un timp bun.
O să ieşim din pădure curând.
Betsy!!
Betsy!!!!
Betsy! Mă auzi?
- Plecaţi! - Haide!
Se apropie!
S-a dus!
Unde s-a dus?
Mamă?
Sunt chiar aici, dragă.
Am avut cel mai îngrozitor coşmar.
Că mă trimiteai de acasă.
Niciodată nu te-aş trimite de acasă.
Mamă?
Da, dragă?
Am să mor?
Nu.
N-o să mori.
Acum, odihneşte-te.
Doar odihneşte-te.
Dacă entitatea asta...
... ne poate auzi mereu...
... şi în toate locurile...
Atunci...
n-avem scăpare.
Ţii la ea, nu-i aşa, Richard?
Mai mult decât un profesor la elev.
Ce vreţi să spuneţi?
Am văzut cum o priveai.
E adevărat,
nu e ceva ce vezi în fiecare zi,
aşa atrăgătoare ca fiica dvs, d-naLucy.
N-aş presupune că...
Poate că ar trebui.
Sunt cu aproape 20 de ani mai mare.
La fel ca eu cu John.
Mă va iubi?
Da.
Mi-e aşa teamă pentru ea. Richard, te rog, însoară-te cu ea.
Încrederea ta în mine mă flatează, Lucy.
Te rog.
Dar n-aş putea,
cu conştiinţa împăcată,
să mă însor cu Betsy doar ca să-i fiu protector.
Îmi pare rău.
După noaptea aia.
ceva s-a schimbat.
Atacurile asupra lui Betsy au devenit mai puţin violente...
Entitatea îşi revarsă acum furia
pe John,
în timp ce o lăsa pe Betsy aproape fără viaţă.
John...
O să te ucid, John...
John...
John! Ajut-o!
Ajut-o, John!
- E atât de tânără! John... - Nu!
- Ajut-o! E atât de tânără!
- Ajut-o! - Scumpo!
Ajut-o!
Vei muri!
Vei muri, John... Da...
Scumpo...
- Scumpa mea... - Scumpo...
Odată tristă...
Entitatea nu va lăsa pe nimeni s-o ajute pe Betsy
cât era sub controlul ei.
Mă simţeam neputincios...
John nu vroia să asculte...
Se lupta cu ea.
Şi în schimb, îl făcea să sufere.
Ştii...
adevărul...
Vezi?
Deschide uşa!
Betsy!!!
Betsy.
Mamă...
Ajută-mă!
Betsy?!
Kate Batts!
Chiama-ţi înapoi Furiile!
Lasă-mi familia în pace.
Ia-l!
Datoria ta.
Te implor.
Sfârşeşte blestemul.
Te rog.
Nu te-am blestemat pe tine
sau pe familia ta.
Te-ai blestemat singur,
John Bell.
Betsy...
Ajută-mă...
Betsy...
Ajută-mă!
Aminteşte-ţi...
Scumpo!
Mamă!
Mama întotdeauna a dormit adânc.
M-am născut din unirea...
dintre rău şi inocenţă...
O parte a sufletului ei a murit...
în noaptea în care John i-a luat inocenţa...
Răzbună-mă!
Fă-l să plătească pentru ce ne-a făcut!
- Ia-l! - Mersi!
Păi tu dormi aşa de adânc,
încât nu mă simţi când plec din pat.
Asta e a lui Betsy?
E mizeria mea...
Am s-o curăţ.
După noaptea aceea...
Betsy n-a mai auzit de entitate.
Mamă?
Mamă? A venit tata.
Plec.
Bine.
Te iubesc.
- Şi eu te iubesc. - Pa, mamă.
Ajut-o!
David?
David?!!
David!!!!!
made by sabian Enjoy it!