"Trecutul nu e mort niciodată. Nici măcar nu e trecut."
Em? Scumpo?
Di.
Omoară-mă.
Haide, nu-ţi face griji, fată.
Te voi lua la mine.
Nu!
ANTEBELIC
Traducerea şi adaptarea alpo
Subrip: cătălin.radio @ SPteam
Adesea testez profunzimea loialităţii tale.
Dovedeşte-mi că mă înşel.
Spune-mi cum te cheamă, fată.
Spune numele tău.
Nu îmi aduce bucurie să fac asta.
Linişte!
Vei vorbi doar când spun eu să vorbeşti.
Sunt responsabil pentru tine
şi îţi voi îmblânzi apucăturile sălbatice.
- Acum, ridică-te. - Nu!
Haide.
Spune cum te cheamă, fată.
Supune-te!
Nu-mi dai de ales.
Acum, te rog să te ridici pentru mine.
Nu!
Prietenii tăi sunt morţi din cauza ta.
Ştii asta, da?
Încearcă să fugi din nou
şi o să te duc în şopronul pentru ars chiar eu.
Acum, să încercăm din nou.
Spune-mi numele tău, fată.
Eden.
Spune-mi numele tău cu mândrie şi convingere!
Eden. Mă numesc Eden.
E bine, Eden. Foarte bine.
Totul va fi bine acum şi
poţi să te opreşti din plâns.
Poate scap mâine pentru cină.
Ne poţi face pui.
Şase săptămâni mai târziu
Păreţi puţin distraşi.
De ce nu rupeţi monotonia asta
şi să vă concentraţi?
Haide, cântaţi-ne ceva.
Poate unul dintre cântecele alea de negri.
Trebuie să mergem. Nenorociţii ăştia sunt nebuni.
Data viitoare n-o să fiu atât de generos.
Înapoi la muncă. Cu toţii!
Lăsaţi ca sunetul victoriei confederate
să aducă bucurie în munca voastră.
Lapte, pui.
Trebuie să încercăm din nou.
- Jos! - Pleacă de acolo. Haide.
- Jos din căruţă. - Mişcă! Pleacă de aici!
La ce vă uitaţi? Aliniaţi-vă. Haideţi!
Repede!
Aliniaţi-vă! Treceţi acolo.
Eden! Mută-ţi fundul aici, fată!
Despărţiţi-vă. Întoarce-te.
Uită-te la părul ei.
O adevărată frumuseţe.
Îi punem un nume, copile?
Să o numim Julia.
Ai auzit?
Astea sunt mâini de muncitor.
Eşti liberă.
Ei bine,
bine aţi venit acasă.
Acum, ascultaţi! Cu toţii.
Aceasta e o plantaţie reformată
condusă de a 9-a Infanterie
a Armatei Confederate a celor 13 state.
Oriunde aţi fost,
orice mici libertăţi aţi fi avut,
sunt aici ca să vă spun că s-au terminat.
Nu tolerez răspunsuri de la inferiori.
De fapt, pe această plantaţie
veţi vorbi doar când vi se dă voie.
Asta înseamnă
că nu vorbiţi între voi
decât dacă vreun alb de pe proprietate...
vă dă permisiunea s-o faceţi.
Dacă o faceţi...
Vom şti.
Aici aveţi cabanele.
Vi se vor da instrucţiuni
de către supraveghetori
despre sarcinile voastre zilnice,
care trebuie să fie ascultate negreşit
şi cu un zâmbet.
Aici fluierăm când muncim.
Nu-i aşa, Eli?
Ridică steagul, caporal.
Generalul va ajunge acasă seara asta.
Liberi.
Mişcă.
Haide. Mişcă.
Haide. Să mergem, mişcă.
Ce e asta?
Linişte!
Du-te, acum!
Ai început devreme.
Când?
De câte...
Treci aici.
Eşti din Virginia, da?
Sunt din Carolina de Nord.
Nu pot face asta.
Orice faci,
eu n-o pot face.
Ascultă-mă.
De oriunde vii înainte de asta,
trebuie să uiţi.
Nu e posibil pentru mine.
Ce facem?
Care e planul?
Crezi că n-am încercat?
Trebuie să ne alegem momentul cu înţelepciune.
Dar până atunci,
ne ţinem capetele plecate şi gurile închise.
Mă înţelegi?
Te cunosc.
Şi ştiu că eşti singura mea cale de ieşire de aici.
Sunt însărcinată.
Vreau să mă asculţi.
Trebuie să taci din gură.
Albii ăştia te vor ucide.
Crezi că dacă taci eşti puternică?
Ce ne-a adus asta?
Nu eşti un conducător.
Eşti doar o gură mare.
Nu-i aşa?
Tu...
Ce, eşti doar o sclavă neagră laşă
cu o marcă şi fără coloană vertebrală?
Sânge şi pământ.
Pe loc repaus.
În primul rând,
vreau să vă felicit
pentru victoria asupra yankeilor la Milliken's.
Aşa arată o victorie!
I-am lovit pe nenorociţii ăia graşi în fund,
cu Washington în cătare.
Dar nu trebuie să ne oprim.
Suntem descendenţii zeilor
şi vom lupta
cu acelaşi curaj nemăsurabil şi cu vigoare.
Ne vom sacrifica sângele
şi vom fertiliza pământul patriei noastre.
E singura speranţă pe care o avem
de a ne păstra moştenirea, stilul nostru de viaţă.
Acest pământ a fost mereu al nostru.
E moştenirea noastră de drept.
Şi, staţi liniştiţi, statul nostru naţionalist
nu ne va fi luat de trădătorii ăştia ai Americii.
Am încredere în asta fiindcă am încredere în voi.
Cu toţii sunteţi viitorul.
Şi voi
ne veţi conduce la victoria finală.
Dar pentru seara asta, să lăsăm deoparte necazurile.
Beţi şi vă bucuraţi. Meritaţi. Cu toţii.
Şi, apropo,
safirele astea sunt aici pentru a vă îndeplini orice nevoie,
oricare ar fi ele.
Credinţă! Familie! Tradiţie!
Pe loc repaus.
Deci, care dintre fetele astea îţi place?
Ce?
Care dintre fetele astea îţi place?
Îngeraş.
Da, tu.
Vino aici. Nu muşc.
Haide.
Prietenul meu îmi spunea
că crede că eşti drăguţă.
Nu, omule. Nu.
Ce, nu crezi că e drăguţă?
Nu, vreau să spun...
Da, desigur că cred.
Atunci, n-o să spună nu, nu?
Vorbeşte cu ea.
Eşti şeful aici.
Eu...
Ei bine, eu...
Doar... Fir-ar să fie.
O să vină în camera ta
imediat după cină.
Eşti liberă din acest moment.
Du-te şi pregăteşte-te pentru caporalul tău.
Ce ai spus, fată?
Da,
domnule.
Aşa mai merge.
Haide, du-te.
Savurează, bine?
Mă duc la locul pentru biciuire.
Dacă îmi permiţi?
Nu ţi-am reţinut numele.
Daniel!
Este Daniel.
Mulţumesc, Daniel.
Pentru mai devreme.
Ai spus că sunt drăguţă.
Desigur că eşti. Oricine poate vedea asta.
Este...
A trecut mult timp
de când un bărbat a fost drăguţ cu mine.
Apreciez complimentul.
Cum de eşti atât de drăguţ?
Nu trebuie..
Nu trebuie să faci asta.
Îmi dau seama că eşti special.
Nu eşti ca ceilalţi. Monştrii ăia.
De ce ai vorbit cu mine?
Vrei să spun, când prietenul tău m-a chemat?
Nu. De ce ai vorbit cu mine
când am intrat acum în cameră?
M-am gândit că ar trebui să facem cunoştinţă cum trebuie.
Ai o memorie scurtă, atunci.
L-ai auzit pe Comandantul Jasper.
Vorbeşti doar când ţ i se dă voie.
- Nu-i aşa? - Da, dle.
Adică, Daniel.
Nu. Spui "domnule"!
Nu ştii nimic!
Bine.
Sunt un confederat la fel ca orice bărbat de aici.
Fiindcă nu vreau să dorm
cu vreo corcitură mizerabilă nenorocită
decât cu cei asemeni mie, care nu mă fac...
Sunt un patriot! Mă înţelegi?
Taci naibii din gură!
Taci!
Ai noroc că nu-i spun lui Jasper.
Ar fi bine să-l faci să creadă că ţi-am făcut ce am vrut
dacă ştii ce e bine pentru tine.
Mă înţelegi?
Dă-te de pe mine.
Ţi se iartă întârzierea, de data asta.
Să nu devină un obicei sau te aşteaptă depozitele.
Eşti bine?
Te rog..
Ştiu. Ai răbdare.
Continuă. Trebuie să continuăm.
Nu!
- Nu! - E în regulă.
Nu e în regulă!
Zdreanţă!
Ce naiba ai spus, băiete?
O să mă întorc după tine.
Care naiba e problema?
E bolnavă, dle.
Nu...
Haide. Du-te şi te curăţă.
Pot merge cu ea?
Se descurcă singură. Înapoi la muncă.
Domnule..
Bine. Du-te şi-o curăţă şi întoarce-te aici.
Ţine-l.
E în regulă, băiete.
Acum,
ce spuneai,
băiete?
Îţi lipseşte femeia?
Dă-mi un motiv.
Haide.
Nu.
Asta îmi aminteşte că şopronul trebuie curăţat.
Prea mulţi negri proşti cu inimi rebele.
Da. Curăţă asta, băiete.
Ar trebui să-ţi închidă gura.
Da,
domnule.
Da, dle.
Haide, du-te.
Zdreanţa naibii.
Vise plăcute, Eden.
Bună dimineaţa, Steph.
Bună dimineaţa, V.
Mă asiguram că eşti pregătită pentru zbor.
Skype-ul e la 8:45
şi maşina va fi acolo la 9.
- Rahat. Bine. În regulă. - Bine.
- Mulţumesc, Steph. Pa. - Drum bun.
Alt coşmar?
Nu. Sunt bine.
Iubire? Îmi poţi face un serviciu?
Orice.
O poţi îmbrăca pe Ken Ken?
Desigur.
Prima întâlnire e chiar aici în Georgetown
şi a fost amânată la 11, deci...
Bine.
Nu ştiu.
Nu voi fi îmbrăcată până la 9.
- Te acopăr eu. - Mulţumesc, iubire.
Dar ar fi cel mai rău lucru din lume
dacă nu ajungi?
Nu azi.
Iat-o.
Fata mea preferată.
- Ghici ce? - Ce?
Tata o să te pregătească pentru şcoală azi.
Ştiu ce vreau să port.
Da?
- Grăbeşte-te. - Vin, fată.
- A spus grăbeşte-te, tată. - Mă grăbesc...
Mă grăbesc.
- Grăbeşte-te. - O să-mi tragi
braţul.
Bine.
Ce porţi azi?
Uitaţi-vă la voi.
Uită-te la tine.
Lui mami îi place rochia aia.
Excelentă alegere, iubire.
Da, ea a ales-o.
- Bună, iubire. - Să rămâi la modă.
Am pus-o pe pauză.
Înţeleg că crezi că aperi
starea omului de culoare.
Cred că, în cazul tău, a femeii de culoare.
Dar facem un deserviciu cazului,
dar mai ales oamenilor tăi...
combinând ideile cu bun simţ.
Aş spune asta.
Privarea de drepturi a oamenilor de culoare din America
este, prin definiţie,
scrisă în ADN-ul acestei ţări.
Cazul tău, oricât ar fi de plin de cusur,
a fost promovat cu succes
şi i s-a făcut propagandă prin repetare.
Îl auzim în mod repetat.
Dar sunt aici ca să vă spun
că acest cerc vicios de nedreptăţi
va fi curând rupt.
Mami, de ce era bărbatul ăla atât de furios?
Puiule, e o bună întrebare.
Uneori ce pare a fi furie
e doar frică.
Lucrurile nu sunt mereu ceea ce par să fie.
Are sens?
Îţi aminteşti când Vanessa te chinuia la şcoală?
Când se lua de tine?
Şi mama a trebuit să vină
fiindcă Vanessa credea
că tu o să vii la şcoală
şi o să-i iei toate jucăriile.
Şi acum voi două sunteţi cele mai bune prietene.
Deci, voi doi sunteţi prieteni?
Încă nu, puiule.
Mama lucrează la asta.
Clătită?
Clătită? Marţi?
Care e ocazia specială?
Am fost informat că
ori se servesc clătite ori nimic, deci,
trebuie să alegem ce bătălii ducem.
Întrebare: Suntem vegani săptămâna asta?
Iubire, lupta este reală.
Am înţeles. Deci, o clătită non-vegană e pe drum.
Iubire, nu. Nu pot.
Elizabeth?
Da. Dr. Henley.
Bună. Şi, te rog, spune-mi Veronica.
Cum eşti în dimineaţa asta?
Sunt bine.
Îţi stă foarte bine cu rujul ăla.
Se potriveşte cu tonul pielii tale.
Nu cred că mie mi s-ar potrivi.
Deci, ai vreo întrebare pentru mine?
Cum ai dat de munca mea?
Te-am văzut la unul dintre posturile alea de ştiri.
Cred că era o discuţie despre incluziune.
Erai atât de articulată.
Sigur a fost o audienţă mare.
Acele segmente adună multă atenţie.
Nu vreau să fiu tăioasă,
dar ai vreo întrebare legată de carte?
Cartea ta.
Da, cred că ai menţionat-o
în emisiunea aia la care participai.
De fapt, ştiu că ai menţionat asta.
Fiindcă m-am gândit că e ciudat
că ai ales acel moment să-ţi trivializezi munca.
De fapt, acel segment
se concentra pe lipsa incluziunii.
Şi exact asta subliniază cartea mea.
Intersectarea dintre rase, clase sociale şi gen.
Am scris Lepădând persoana care face faţă
ca o hartă către revoluţie
pentru oamenii marginalizaţi istoric de mult timp.
Poate n-am prins asta mai devreme,
dar de unde spuneai că eşti?
N-am spus.
Sunt un căutător de talente.
Deci eşti vânător de talente. Are sens.
Sunt un vânător de talente.
Exact asta.
E Kennedi?
Vrei să muţi camera? E atât de drăguţă.
O să fie o prietenă perfectă
pentru fiica mea.
Prevăd o dată pentru joacă în viitor.
După cum a spus asistenta mea mai devreme,
nu prea am timp dimineaţa asta.
Nicio problemă. N-am vrut să deranjez.
Distracţie plăcută la summit şi ne vedem curând.
Mulţumesc mult.
- Cine era? - Iubire.
Nimeni.
Nu-ţi face griji de femeia aia, bine?
Bine.
E maşina mea.
Nu-mi pot imagina în ce sunteţi pe punctul de a intra.
- Evident. - Mami, stai.
- Te sun. Te iubesc. - Aproape am uitat.
Asta e pentru tine.
Dragă.
E pentru mami?
Ken Ken, pun asta alături de munca mea importantă.
Când te uiţi la cer şi vezi avionul ăla mare,
o să ştii că e mama care vine acasă la tine.
- E un cap mare. - Tati, haide.
Nu e atât de mare.
Şi o să-l agăţ pe perete în hotel.
Da.
- Tati. - Da?
20 de minute la televizor.
Bine.
- Vreau să fii puternic. - Ne descurcăm.
Să fii cuminte.
Mama te iubeşte. Vino aici. Sărută-mă.
Dă-i lui mami toţi pupicii.
O clipă.
O să mă întorc, iubito.
- Bine. Te iubesc. - Pa. Te iubesc.
- Bun. - În regulă, ai grijă.
Te iubesc. O să mă întorc, iubire.
Te iubesc şi mai mult, mami.
Bine. Dă drumul.
Pe măsură ce începem să ne adunăm gândurile pentru azi,
vreau să te gândeşti la a aduce pozitivitate şi lumină
în fiecare situaţie pe care o vei înfrunta azi.
Vizualizează-te
abordând orice obstacol pe care l-ai putea înfrunta
cu aceeaşi determinare
şi concentrează asta în ceea ce faci azi.
Imaginează-te ieşind cu succes
şi victorioasă de partea cealaltă.
Namaste.
V! Fată, am ceai.
Ar fi bine să deschizi uşa şi să mă laşi să vin să-l vărs.
Pozitivitate şi lumină, nu?
V!
Nu. Mai repede!
Vin.
- Ce faci? - Bună!
- Bună dimineaţa. - Bună dimineaţa.
Ce face specialistul numărul 1 în relaţii...
- Adevărat. -.. din lume
în această dimineaţă?
Ştii... E cald. Înfloresc.
Ştii tu, sunt uimitoare şi fantastică, ca de obicei.
- Arăţi bine. Da. - Ştii ce fac. Mulţumesc.
Bună. De ce e atât de cald aici?
Încerc să creez propria versiune a Bikram.
Ştii că am nevoie de tot echilibrul pe care-l pot obţine.
Vorbind de echilibru, ţi-am văzut echilibrul
şi ţi-am tăguit fundul aseară la TV, fată.
L-ai făcut complet.
- Pa. - Pa. Mulţumesc.
Bine.. înainte să începem,
ce face omuleţul meu preferat,
Dna. Kennedi?
Extraordinar. Face bine. Ieri a fost dificil.
A fost dificil. Eu doar...
Mi se rupe inima de fiecare dată când trebuie să o părăsesc.
Ken Ken.
Simt de parcă nu fac destul.
Ca atunci când sunt acasă, parcă nu lucrez destul.
Când lucrez, nu sunt acasă destul.
Nu sunt mamă suficient. Nu sunt soţie suficient.
Bine, ascultă-mă. Bine?
Da, eşti o super femeie, dar eşti şi o femeie umană.
Bine? Şi te descurci grozav.
Şi Dna. Kennedi,
sau cum îi va spune lumea într-o zi,
Doamnă Preşedinte,
îşi trăieşte cea mai bună variantă a vieţii sale mulţumită ţie, bine?
Deci fii mai drăguţă cu tine, te rog.
- Mulţumesc, te iubesc. - Şi eu te iubesc.
Acum...
Deci, fundul lui Camille, nu?
- Fată.. - Fată.
- ... Camille era în... - Nu pot.
Eu... Ştii că aş face-o, de obicei,
dar trebuie să ajung la vizita asta.
Şi deja sunt în întârziere.
Nu, înţeleg. Eşti prea bună pentru asta azi.
Nu, înţeleg. Încerci să fii namaste într-un spaţiu paşnic.
Şi eu stric asta, deci o să ies afară.
Cu plăcere pentru această cafea gratuită.
Am plătit 74,93 de dolari pe asta.
- Nu e adevărat. - O să-ţi trimit preţul pe Cash App.
- Termină. Bine. - O voi face.
În regulă.
Şi vreau să-ţi reamintesc că trebuie să fii bună cu tine, bine?
- Fii blândă cu tine. - Bine.
Fii blândă cu prietena mea.
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
Bine, ne vedem jos. Pa.
Fată.
Dna. Henley?
- Da? - O livrare.
N-au sunat de la recepţie.
De la cine sunt?
V! Doamne.
Sarah Bee!
Îmi pare atât de rău. N-am vrut să te sperii.
E în regulă. Am fost foarte neliniştită dimineaţa asta.
Cred că e din cauza călătoriei.
Bine, te iubesc, dar trebuie să ajung la panelul meu
cu "Exorcismul Trecutului Inconştient".
Trecutul nu e mort niciodată.
Nici măcar nu e trecut.
Ştii, bunica mea obişnuia să spună:
Strămoşii noştri au vânat visele noastre
pentru a merge înainte.
Trecutul nerezolvat
poate face ravagii în prezent.
Să ai un panel uimitor. O să fii incredibilă.
- Ne vedem mai târziu, fată. - Ne vedem diseară.
Te iubesc.
Bună.
Pot face o rezervare
la Stefano's seara asta?
Recepţia.
Desigur. Lucrez la asta în timp ce vorbim.
Cu ce te pot ajuta?
Pot face o rezervare pentru 3 la Stefano's?
Să spunem în jur de 7:30.
Şi stau în Apartamentul Jefferson.
Sigur.
Fii binecuvântată.
La naiba.
Mi-am lăsat cheia în cameră. Te superi?
Ştiţi, am învăţat foarte repede
că oamenii de culoare, femeile de culoare în particular,
sunt aşteptate să fie văzute, nu auzite.
Sau riscăm să fim percepute
ca o ameninţare pentru patriarhat.
Sau, Doamne fereşte,
continuăm să fim etichetate ca femei de culoare furioase.
Da.
Deci, persoana care a încercat să facă faţă a fost în modul de supravieţuire
timp de generaţii de oameni oprimaţi.
Ce am mai aflat prin aceste experienţe
e că, în autenticitatea noastră, stă adevărata noastră putere.
Da.
Şi chiar în acele medii,
care, prin definiţie,
cer asimilarea noastră completă şi totală.
Pentru patriarhat am fost, practic, invizibile.
Dar aroganţa lor este marea lor vulnerabilitate.
Şi cea mai mare şansă a noastră.
Da.
Şi asta mă duce la un citat
al lui Assata Shakur.
"Singurul lucru pe care îl avem de pierdut
sunt lanţurile noastre."
Liberalism în schimbul asimilării.
Ei sunt prinşi în trecut.
- Noi suntem viitorul. - Da.
Timpul nostru este acum.
Este acum.
Chiar acum.
Nu uitaţi, puteţi lua
Lepădând persoana care face faţă la ieşire.
20% merge către şcolile HBCU,
incluzând universităţile din Louisiana
Dillard şi Southern.
Felul în care le-ai vorbit, nuanţa,
şi există o specificitate pe care eu nu pot..
Doamne. A fost fantastic.
Îmi pare rău. A fost grozav.
Mi-a plăcut sesiunea,
dar mă bucur că am rămas pentru asta.
- N-a fost fantastic? - A fost.
- Camille, asta e... - Scuze, v-am întrerupt?
- Nu.. - Voi continua.
Trebuie să o răpesc. Î mi pare rău că sunt directă.
- Te sun. - Bine.
Mulţumesc din nou.
O să termin munca şi mă întorc la... Pa.
- Mulţumesc, iubire. - Grozav. Pa.
Cu plăcere.
Fată, o puteai simţi cum se prinde
de cina noastră de diseară. Şi nu mulţumită ţie.
Are nevoie să meargă să stea undeva.
În plus, ne-ar fi utilă o pauză de la factorul academic.
Şi, de asemenea, cât de des o am pe V a mea?
De două ori pe an?
- Poate de trei ori. - Ştiu.
Bine, te vreau pentru mine seara asta. Bine?
Fără filtru. Simplu.
Vine cu filtru?
De asemenea, după cină...
Da.
Ştii, după ce plecăm de la cină, începe.
O să umblăm pe străzi să dansăm.
- Cina. Seara asta? - Da.
Îmi pare rău, dar am o întâlnire cu patul meu uriaş seara asta.
Nu glumesc.
Am zbor la 6 dimineaţă.
I-am promis lui Ken Ken c-o duc la ziua lui Katie.
Bine. În regulă.
Te vom ţine la curent
cu toate activităţile noastre uşuratice prin sms.
Chiar vă rog. Vreau să ştiu tot.
Activităţile uşuratice vor exploda seara asta.
Ne vedem jos la 7.
Mergem cu Uber, bine?
Da, 7. Şi trebuie să mă îmbrac.
Apropo de îmbrăcat,
ce porţi seara asta?
Să nu vii aici în blugii mamei, bine?
Vreau toţi ochii pe masa noastră
fiindcă încerc să mi-o trag seara asta.
Eşti în regulă cu asta, bine?
Nu voi dezamăgi. Pa, fată.
Bună. Arăţi bine.
Mergi şi tu la etajul 49?
O să ai probleme fiindcă ai vorbit.
O să am...
Eu o să am probleme fiindcă am vorbit? Bine.
Bine.
Ai sunat, dragă?
Fată, am spus să fii mai tare, nu să le omori pe zdrenţe.
Bine. Uite un concept nou.
Ce credeţi?
În loc de un futălău, un intim.
Bine, îmi place totul.
E cineva care îmi va lua îngheţată
şi ştie cum să aline trauma copilului meu.
Nu sună ca şi cum îţi trebuie un plan B
cu tipul ăla.
- Un intim... - Eu vreau pe cineva
care să mă ţină în braţe noaptea.
- Atât vreau. - Meriţi.
- E prea mult de cerut? - Mă poţi suna pe mine.
Tu ţii foarte bine în braţe.
- Aşa e. - Doamne.
De ce râzi? Cine e?
Ştii că e Nick.
Să vedem. Poze cu penisul său, nu?
Da.
Şi eu care credeam că binecuvântarea mariajului e un oximoron.
Vă pot confirma 100% că Nick nu e atât de perfect.
Încrederea, bine?
- Dar e perfect pentru mine. - Da.
- Fată, a stricat-o. - Iat-o.
Credeam că primim ceai.
Mi-e dor de copilul meu, bine?
Şi mie mi-e dor de el.
Mi-e dor de copilul meu.
- E atât de perfect pentru mine. - Vă rog.
E atât de perfect pentru mine.
E homarul meu.
E Chandler Bing pentru Monica mea.
Se potriveşte perfect cu cutiuţa mea.
Ca o piesă de puzzle.
Da, suntem foarte fericite
pentru tine, zdreanţă.
- E timpul să trăim prezentul. - Bine, iubire.
- Da. - Bine.
La naiba.
- Doamne. Bine. - Eşti bine? Sfinte...
Bună. Henley pentru 3, te rog.
Masa e gata. Urmaţi-mă.
- O cină plăcută. - Nu.
Îmi pare rău, ce cred că încearcă prietena mea să spună e că...
De fapt, mă descurc.
Această masă e 100% inacceptabilă
şi cred că tu ştii asta, nu...
Becky?
De fapt n-o să am o discuţie cu tine
despre motivul pentru care masa asta e inacceptabilă.
O să ne aşezi acolo.
Mulţumesc mult, Rebecca!
Te descurci de minune!
Adu-ţi sora. Obraznica!
- Nu, e bine. - Atunci, cu plăcere.
- Bine aţi venit. - Bună.
- Meniul de vinuri. Bună. - Mulţumesc.
Numele meu e Sam. Mă voi ocupa de voi seara asta.
- Va veni şi a patra persoană? - Nu, doar noi.
Foarte bine. Putem începe cu un cocktail?
De fapt, vom împărţi o sticlă de şampanie.
Ce spuneţi de o sticlă de prosecco?
O sticlă de Armand de Brignac, te rog. Mulţumesc.
Bine, dar mai la subiect,
ai ceva perspective pentru seara asta?
Complet ocupată.
De fapt, bine, este...
Am încercat să stabilesc o întâlnire
cu tipul ăsta, Justin.
Ca o ciocolată neagră,
72% cacao, mă înţelegeţi?
Ca un... Sărut de bucătar.
- E în regulă? - Da, e bine.
Şi are un prieten.
- Pentru mine, un prieten? - Da, pentru tine.
Un prieten?
Nu ştiu. Sună cam suspicios.
Nu poate fi bine.
Simt că mă duci în vizuina şarpelui cu asta.
Sunt sigură că e în regulă.
- Eşti sigură? - Doamne.
- Eşti sigură că e în regulă? - Nici nu l-ai cunoscut?
Nu, nu l-am cunoscut.
Nu. Exact asta nu se petrece.
- Sunt prea matură pentru asta. - Nu e...
Bine, eşti prea matură.
Nu, mă descurc. Mă simt blocată.
Da. Şi e în regulă. Fiindcă eşti matură.
E în regulă. Vom fi doar noi seara asta
şi mă voi întâlni cu Justin
altă dată. Şi poate şi cu prietenul lui.
Bine. Nu te uita.
E un tip la bar...
Am spus să nu te uiţi.
... care s-a holbat la noi toată seara
şi mă sperie.
Scuzaţi-mă, doamnelor. Înainte să comandaţi antreurile,
voiam să vă spun că domnul de la bar
a trimis această băutură special pentru tine.
Special pentru mine.
Doamne. Vine aici.
Şi vine încoace.
Bine, în regulă.
Scuzaţi-mă, doamnelor.
Am pus ochii pe tine.
A trebuit să vin să-ţi spun
că cred că eşti uimitoare.
Mulţumesc. Doamne, sunt flatată, mulţumesc.
Şi tu eşti foarte arătos.
Mulţumesc.
Totuşi,
aş fi neglijentă dacă n-aş profita de ocazie
ca să-ţi critic jocul puţin.
Sunt sigură că-ţi poţi da seama,
chiar de acolo de departe,
că bem şampanie seara asta.
Sunt o doamnă cu şampanie
şi noi suntem doamne cu şampanie.
Deci, dacă trimiţi o votcă, da,
arată lipsa aprecierii
situaţiei noastre din seara asta, deci...
Ce ar fi trebuit să faci e
să fi cerut chelnerului,
care, repet, şampanie bem,
să ne trimită o a doua sticlă pentru noi toate.
Şi apoi faci contact vizual cu mine din partea cealaltă a camerei.
Mi-ai tras-o din priviri.
Doamne.
Şi spun toate astea doar ca să zic:
Uite numărul meu.
Fiindcă se poate întâmpla.
Noapte bună.
De ce l-ai făcut aşa?
Ştii de ce l-am făcut aşa. Trebuia să ştie.
Bine, îmi pare rău, dar putem sta puţin
să înţelegem că tipul ăla era mai mult decât în regulă.
Da, era foarte drăguţ.
Şi? Şi eu sunt drăguţă.
Adevărat.
- Eşti drăguţă. - Da.
Pentru a fi drăguţă şi stilată.
- Da. Pentru a fi drăguţă. - Pentru a fi drăguţă ca naiba.
Aştept cu nerăbdare
să mă pun la curent cu saga asta.
Într-un grup ce-şi trimite mesaje, eu fiind în pat.
O mişcare foarte sigură.
Stai. Hotelul ăsta a fost aiurea.
Recepţia. Nu mi-au curăţat camera.
Nici nu mă aştept la prea multe de la servicii.
Probabil e un dezastru.
E atât de ciudat.
Serviciile au fost impecabile pentru mine.
A venit Uberul, dar nu pot să cred că ne despărţim.
- Ştiu, îmi pare rău. - Nu.
Înainte să ne despărţim, trebuie să facem un selfie.
- Da. - Să facem o poză.
Fiindcă nu s-a întâmplat dacă nu s-a întâmplat..
- Ai dreptate. - .. într-un selfie.
Unde mi-e rujul?
- Fată, arăţi bine. - Buzele tale arată bine.
Nu, dar l-am pus acolo.
- Aş fi putut să jur. - Haide.
- Bine. - Pregătiţi-vă şi...
- Bine, asta e. - Tăguieşte-mă în asta.
Minuni dintr-o încercare. Totul.
Vă iubesc.
Mulţumesc mult.
O clipă.
- Te iubesc. - Te iubesc.
Sunt atât de mândră de tine.
- Te iubesc. Drum bun spre casă. - Te iubesc atât de mult.
Bine. Urăsc că trebuie să plec.
Trebuie să ajung acasă la puiul meu.
Salută-ţi familia.
Bine. Vă iubesc pe toate. Ai grijă de ea.
- Tu să ai grijă de tine. - Toată noaptea.
- Ai grijă. - O să ai probleme.
- Pa. - Pa.
La revedere. E maşina ta?
E a noastră. Să mergem.
Hotelul Montgomery, te rog. Cred că l-am pus aici.
Şi nu te superi să dai mai încet puţin?
Mulţumesc.
În primul rând, suntem nişte doamne de 5 stele.
Aşa, soro?
Şi am vrut să comentez
că arăţi ca un domn de 5 stele.
- Nu-l atinge. - E prea mult?
- Nu-l atinge. - Ştiu.
- Vreau 5 stele. - E prea mult.
Simt că a fost prea mult. N-ar fi trebuit... Îmi pare rău, Gus.
Îmi pare rău, Gary.
Pune-ţi... Poţi da mai tare?
- Alo? - Alo, Veronica?
Cine e?
Haide.
Stai, aşteaptă.
Sunt Autumn, şoferul de Uber.
- Trebuie să fie... - Sunt afară la Stefano's.
Da, trebuie să fie o greşeală. Sunt în maşină acum.
Sunt afară la restaurant.
Nu, e o greşeală. Sunt aici acum.
- Bine, cum spui tu. - Mulţumesc.
Doamnă, te superi dacă dai muzica mai încet, te rog?
Mă scuzi!
Se pare că culoarea asta îmi stă bine.
Ajutor!
Ce vrei? E 3 dimineaţa.
Aranjamentele sunt făcute.
Votul va merge cum vrem.
Curtea va urma, într-un fel sau altul.
E sub control. Mai e ceva?
Serios?
Dacă îl văd pe soţul ei patetic la ştiri încă o dată
umblând ca la paradă cu fetiţa aia...
Ciorile guralive sunt o boală.
O să mă ocup de asta.
Am spus că o să mă ocup naibii.
Eden?
Niciodată nu mi te vor lua.
Ce am spus?
Ce naiba am spus?
I-am spus ieri că are o singură iertare.
Acum crede că poate veni
pe teren oricând vrea.
Îşi va învăţa lecţia azi.
Fată, du-te şi adu-o.
Mă pot duce eu acolo, dle.
Cine ţi-a dat voie să vorbeşti, băiete?
Eu mi-am dat voie.
Diseară.
O facem diseară.
Sunt aici.
Nu...
- Eşti pregătită? - Să mergem.
Aşteaptă.
Să fiu al naibii.
Mă omori, omule.
Amice, ce naiba?
E al tău?
Nu, Purcell,
ştii că ştiu regulile. Fără telefoane mobile.
- Prostul naibii. - Fără telefoane... Ce?
Nu-mi spune numele aici, Daniel!
Îmi pare rău.
Nu-l vreau.
Bine.
Să-ţi fi văzut faţa.
Da, sunt nervos.
Vorbeşte cu mine mereu.
Nu, tu trebuie
să nu te laşi, bine?
- Ştiu. - Nu te poţi aştepta ca fiecare...
Ce-a fost asta?
A venit din direcţia aia.
La naiba!
M-ai speriat de moarte.
Ce e? Te-a speriat bau-bau?
Nu e nimic, omule.
Nu e nimeni pe aici la ora asta.
Uită-te la luna aia. Frumoasă.
Da. Bucură-te de ea, fulg de nea.
Bine, trădătorule.
Da, scrie în jurnal despre asta, Romeo.
Trebuie să mă piş. Mă duc să mă piş.
Stai să dau astea jos.
Daniel.
N-ar trebui să-mi spui...
- Adu telefonul. - Îl am.
Rahat.
Ascultă, dacă nu scap,
lumea trebuie să afle de locul ăsta.
Trebuie să se termine seara asta.
Ştiu că e semnal la cabană.
Să mergem.
Haide.
911, care e urgenţa?
Care e urgenţa?
Mă numesc Veronica Henley.
Am fost răpită. Suntem atât de mulţi aici.
Suntem pe un fel de plantaţie.
Îmi pare rău, dnă., se întrerupe.
Trebuie să trimiteţi ajutor acum.
Ai spus plantaţie?
Alo?
Avem nevoie de faţa lui ca să deblocăm telefonul.
E singura cale să trimitem localizarea noastră.
Te ajut eu.
Nu mai există loialitate!
Eden!
Mă numesc Veronica!
Deschide-ţi ochii, nenorocitule.
Am spus să-ţi deschizi naibii ochii!
Alo?
Nick?
V? V!
Sunt bine. Sunt în viaţă.
V, nu. Nu. Spune-mi unde eşti.
Nu ştiu, dar ies afară.
Doamne. Toată lumea te-a căutat.
Nu pot vorbi acum.
Vreau să suni la poliţie acum. O să-ţi trimit localizarea.
Mami!
- Bine, V. Nu. - Iubire.
- Nu, stai cu mine. - Te iubesc...
Alo?
Haide. Nu.
Dle. profesor.
Îmi pare rău.
Asta nu se termină aici.
Suntem nicăieri
şi pretutindeni.
De ce naiba ai ieşit din casa ta?
E vorba de general, dle. E rănit.
- Te rog să vii repede. - Aşteaptă.
- Vino repede. E rănit. - Doamne!
Doamne.
Iisuse Hristoase. Dle. senator?
Senator Denton! Domnule?
Eden! Eden?
Eden, deschide uşa!
Te rog, deschide uşa asta nenorocită.
Deschide uşa. Fir-ar să fie...
Eden, deschide uşa asta acum!
Deschide uşa!
Nu, Veronica!
Veronica, ascultă-mă.
Te rog. Veronica!
Ce naiba face?
Deschide uşa!
Nu! Dă-o jos!
Ce naiba e asta?
Haide, urcă! Să mergem!
Di, fată!
Eden!
Di, fată!
Eden!
N-o să scapi de aici în viaţă.
De ce nu accepţi asta?
Acceptă ce eşti.
Eşti un nimic.
Eşti doar un culegător de bumbac.
Crezi că eşti mai bună decât noi,
dar nu eşti mai bună decât mine, zdreanţă nenorocită!
Tata tot insista.
Spunea că împrăştii mizerii!
L-am spus că nu meriţi riscul,
dar n-a putut rezista.
Mişcarea să se ducă naibii!
Trebuia să te aibă.
Pe fiecare dintre voi v-am ales,
mai puţin pe tine.
Fata lui preferată.
Acum, desigur, ca întotdeauna,
depinde de o femeie să cureţe mizeria făcută de un bărbat.
Eden?
Mută-ţi fundul negru aici!
Treci naibii sus.
Treci sus.
Treci naibii sus!
Ce fel de femeie eşti?
Di, fată.
Du-te, Daphne. Di, fată.
Subrip: cătălin.radio @ SPteam
Traducerea şi adaptarea alpo
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania