api.OpenSubtitles.org is deprecated, please implement REST API from OpenSubtitles.com
Traducerea: filmemultero
Sincronizarea: "roeduard" pentru varianta: "Anything. Else.2003.720p. BluRay. X264-[YTS.AG] "
Este multă înţelepciune în glume, Falk, să ştii.
Ştiu o glumă veche despre un boxer.
Şi la un meci unul îl bătea de-i suna apa în cap.
Şi maică-sa era în public şi se uita la el cum lua bătaie.
Lângă ea era un preot şi ea îi spune: "Părinte, roagă-te pentru el."
Şi preotul spune: "O să mă rog, dar ar fi ceva dacă ar şti să boxeze."
Este mai multă înţelepciune în gluma asta,
despre marea constatate "Şi Ce Dacă"
decât în majoritatea cărţilor de filozofie.
Femeile.
Camus a spus că ele sunt singura sclipire
a paradisului pe Pământ.
În cazul tău, Falk, există o glumă de bază
pe care Henny Youngman o spunea, care cred că e perfectă.
Ţi se potriveşte ca o mănuşă.
Vine un pacient la doctor.
Pacientul îi spune doctorului: "Doctore, mă doare când fac aşa."
Iar doctorul îi spune: "Păi nu mai fă aşa".
Gândeşte-te la asta.
El e David Dobel, iar eu sunt Jerry Falk.
Am petrecut împreună multe după-amieze vorbind şi plimbându-ne prin parc.
Ştiam eu cât de nebun e când l-am cunoscut ?
Ne-am întâlnit la biroul unui aşa-zis agent de comedie.
Eram scriitori de comedie care încercam să intrăm în afacere
scriind momente pentru comici de la cluburi de noapte.
Diferenţa era că eu avea 21 de ani, iar el 60.
El vrea plenitudine. Nu numai glume. Platitudine.
Nu ne putem permite să plătim alţi scriitori mai renumiţi...
Să îţi spun ceva, dacă îmi daţi voie.
Nu pot vorbi în numele lui David Dobel pentru că nu mă ocup de el.
De fapt eu cu Jerry l-am cunoscut abia acum.
Dar m-am ocupat de Jerry Falk de când a început, şi în cazul lui
veţi obţine lucrări de calitate pentru banii pe care-i veţi plăti.
Poţi să îţi cumperi un costum de calitate scump,
dar de aceeaşi calitate ieftin. Jerry vă oferă un material pe care vi-l permiteţi,
unul de calitate, la preţuri acceptabile. Ce-i asta, gabardină ?
Cine e comis-voiajorul acela care se ocupă de tine ?
Harvey ? Mai bine nu întrebi. Este crucea mea de fiecare zi.
Mi-ar plăcea să scap de el, dar sunt singurul lui client.
Îi plăteşti zece la sută din salariu ?
20. De fapt 25. Este o poveste lungă.
A fost alături de mine când am divorţat.
Ai fost... să nu-mi spui că te-ai căsătorit de tânăr.
Credeai că va fi interesant. Şi s-a dovedit a fi plictisitor
şi ai părăsit-o. Am dreptate ?
Nu ai. Ea m-a părăsit. Eu nu pot părăsi pe nimeni.
Este cea mai gravă problemă a mea în analiză.
Mi-e teamă să dezamăgesc oamenii. Plictisitor ?
- Deja faci analiză psihologică ? - Da. Şi îmi place foarte mult, de fapt.
Am refuzat câteva slujbe la televiziune în Los Angeles
pentru că psihologul meu a zis că nu sunt încă pregătit.
Ai ales mai degrabă psihanaliza şi nu viaţa obişnuită ?
Înveţi cu fundul ?
Se vede clar că nu eşti obişnuit cu psihanaliza.
Greşit. Sunt foarte familiar cu asta.
Şi pe mine au încercat să mă păcălească cu asta nişte tâmpiţi la Payne Whitney.
- Ai fost la Payne Whitney ? - Aşa e. La o casă de nebuni.
Am fost acolo timp de şase luni,
o vacanţă de care nu-mi amintesc cu plăcere.
Da ?
Calmează-te. Nu trebuie să te dai mai încolo.
Oh, nu. Nu sugerez că ai fost violent.
Dar am fost. De asta ţi se pune cămaşă de forţă.
Ai fost în cămaşă de forţă ?
Nu o să iau un topor să-ţi dau în cap.
- Nu te speria. - Nu sunt surprins.
Ce s-a întâmplat ? De ce ai fost acolo ?
Am rupt relaţia cu o fată,
şi m-au dus la un psiholog care a spus:
"De ce ai devenit atât de supărat, "
"şi ai făcut chestiile astea ?". Eu am spus: "Eu vroiam să fiu cu fata aia şi ea m-a părăsit."
Şi el a spus: "Trebuie să analizăm asta."
Iar eu am spus: "Nu e nimic de analizat ! Eu o vroiam şi ea m-a părăsit."
Şi el a spus: "De ce eşti atât de nervos ?"
Şi eu am spus: "Pentru că o vreau pe fata aia !" Şi el a spus: "Şi ce se ascunde sub asta ?"
Şi eu am spus: "Nimic !".
El a spus: "Trebuie să-ţi dau tratament medicamentos."
Iar eu: "Nu vreau medicamente ! O vreau pe fata aia !"
Şi el a spus: "Trebuie să rezolvăm asta".
Deci am luat extinctorul din vitrină
şi i-am tras una în ceafă.
Şi înainte să pot face ceva, nişte tipi de la pază
au sărit pe mine şi restul a fost...
De ce te ocupi de analiză ?
Ţi-e frică să dormi singur. Altceva ?
Frica de moarte.
Interesant. Şi eu am frica asta ! Şi câinele meu are asta.
Este comună tuturor fiinţelor vii.
Şi am zile negre cu prietena mea.
- Ai o prietenă ? - Sunt foarte îndrăgostit.
Da ?
Da, cu cea mai frumoasă, sexi, drăguţă...
- Dar sunt probleme. - O să trecem de ele.
Dar sunt conflicte dureroase.
Câteodată e dificilă. Dar ţi-ar plăcea de ea. Este o bombă.
- O bombă, dar imposibilă. - Nu am spus că e imposibilă.
- Ba da ! - Dificilă. Câteodată e dificilă.
Acum e dificilă. În curând va fi imposibilă.
- Îmi susţine ţelurile. - Care sunt ţelurile astea ?
Vreau să scriu o nuvelă.
O nuvelă despre destinul omului în acest univers gol.
Fără Dumnezeu, fără speranţă, doar suferinţă şi singurătate.
Ţine-o pe partea cu glumele, acolo sunt banii. Vrei să te duc cu maşina ?
Nu, mă descurc. Mă întâlnesc cu prietena mea.
Azi e aniversarea noastră.
Poate săptămâna viitoare, dacă vrei,
am putea să mergem să ne uităm la acel
comediant intelectual, să vedem cât de aiurea joacă.
Desigur. Ar fi super.
Ce interesant. Am fost odată într-un taxi... asta a fost demult.
Şi eu îi spuneam acestui şofer
toate chestiile ce le-ai spus mai înainte...
viaţă, moarte, cât de gol e universul,
sensul universului, suferinţa umană.
Şi taximetristul îmi spune:
"Toate sunt la fel, să ştii."
Gândeşte-te la asta.
Era un profesor care locuia pe Insula Roosevelt. La o şcoală publică.
Îi era teamă să se lase şi să scrie momente tot timpul,
pentru că, spunea el, ştia cum e să stai înfometat.
"Lucruri absurde ?" "Plictisitor ?"
Între timp, eu sunt în drum spre Amanda.
O să ajung la timp, ea o să întârzie.
Nu ajunge niciodată la timp, este dezorganizată.
Dar nu asta este problema noastră.
Mă înnebuneşte, dar staţi să o vedeţi.
Este adorabilă !
- Jerry ! - Amanda ! Salut !
- Am întârziat ? - În comparaţie cu vârsta munţilor Rocky, nu.
Ai putea să plăteşti pentru taxi ? Mi-am uitat portofelul.
Să plătesc pentru taxi ? Vă daţi seama care e situaţia ?
Ne-am înţeles la 7:30.
Îmi pare rău !
A fost destul de greu să fac o rezervaţie.
- Ce este ? - Nu sunt destul de fericită acum.
- Văd. De ce ? - Nu m-am descurcat deloc la o probă azi.
Întotdeauna aşa crezi despre tine.
Am fost atât de sigură pe mine până am ajuns să citesc, iar apoi am clacat.
Nu fii atât de pesimistă. Sunt sigur că nu a fost chiar aşa de rău.
Sunt cea mai mare inamică a mea. Ştiam să joc acel rol şi în somn.
Ştiu că poţi. Calmează-te.
O să mergem şi o să cinăm. O să bem vin, o să ne relaxăm.
Trebuie să-ţi povestesc despre un tip pe care l-am cunoscut. Este fascinant.
Nu te supăra pe mine, dar am mâncat.
Ai mâncat ?
Îmi era foarte foame când am placat de la probă,
aşa că am mâncat o felie de prăjitură cu brânză a la Sara Lee.
Apoi am mai mâncat una. Ştii cum sunt când mi-e foame.
În curând am ajuns să mănânc toată prăjitura.
Ai mâncat toată prăjitura a la Sara Lee ?
Şi apoi m-am gândit ce naiba ?! Am mâncat pastele făinoase din frigider,
ultima coadă de homar şi o plăcintă.
Mai este ceva mobilă rămasă la tine acasă ?
Sunt atât de grasă că sunt dezgustătoare.
Cum ai putut să mănânci înainte de cină ?
Îmi pare rău. Eram atât de supărată pe mine pentru că am dat greş.
Nu m-am putut abţine.
Am rezervat o masă la colţ.
Nici o problemă. Tu poţi să comanzi mâncare, eu o să beau suc. Oricum ţin dietă.
Nu pot să rezerv masa cea mai bună şi apoi să comand doar pentru o persoană.
Nu se cade.
- E în regulă. - Nu, nu este.
Este ora cinei. Restaurantul este plin ochi.
Cum o să arate ?
De ce îţi pasă ce cred alţii ?
O să ne facem de ruşine dacă o să mănânce doar unul.
Bine. O să comand ceva şi nu o să mănânc.
Nu pot face asta.
Atunci cumpără-mi o friptură, o să o iau acasă la pachet,
şi o să fie mâncarea mea când nu o să pot dormi.
Ce cină aniversară mai e şi asta ?
"Daţi-mi vă rog o porţie aici şi una la pachet ?"
Am crezut că o să stăm la un vin
şi m-aş uita la tine în ochi şi ţi-aş spune cât de frumoasă eşti.
Nu sunt frumoasă. Sunt grasă.
Bine, o să anulez rezervaţia.
Să mergem acasă. O să îmi fac nişte ouă sau aşa ceva.
Nu sunt ouă. Le-am mâncat.
Ce faci ?
Mi-am făcut un sandviş. Am găsit ceva conserve cu ton.
Slavă Domnului că nu a învăţat să folosească deschizătorul electric.
Se mută maică-mea aici.
- Ce ? - Sunt atât de nervoasă pe ea.
Stai aşa ? Mi-a scăpat ceva ?
I-a dat papucii prietenului ei.
Ce s-a întâmplat ? Am crezut că şi-a găsit bărbatul.
Ceea ce s-a întâmplat este că ea e ca "Doamna Bovary".
I s-a părut că e plictisitor să fie măritată cu un doctor din Park Avenue.
Şi apoi a fost Tom, expertul în a face bani,
şi Perry, agentul cu agenţia de voiaj. Dar nu, ea vrea mai mult.
Mai mult ? Mai mult ce ?
Sunt sigură că nici ea nu ştie. Mai multe vise.
Îşi vrea tinereţea înapoi.
Vrea "să aibă o viaţă împlinită până nu e prea târziu".
- Astea sunt cuvintele ei. - De ce vine aici ?
Nu are bani. Nu are unde să se ducă.
Amanda, nu avem loc. Nu avem loc aici.
M-am gândit că o să punem un pat în birou.
În birou, Amanda ? Acolo scriu eu.
Acolo creez. Acolo se concentrează lumea mea.
Poţi crea în camera de zi.
În came... ? Nu, Amanda. Totul e acolo, da ?
Acolo e locul meu. Acolo scriu.
Toate ritualurile mele se învârt în jurul acelui loc.
- Nu pot... - Este vorba de maică-mea.
- Nu o să stea într-un sertar. - De ce nu mi-ai spus mai devreme ?
- Nu am vrut să-ţi stric cina. - Sandwich-ul meu aniversar cu tuna ?
Înrăutăţeşti lucrurile, da ? Faci să mă doară capul.
Alo.
O să fiu rapid. Când ne-am despărţit, am dat de Danny Wax.
A spus că momentul cu dădaca pe care i l-ai scris nu merge.
Nu râde nimeni. Nici măcar un zâmbet.
Oamenii stau şi se uită serios la el.
Momentul e în regulă. Tipul acela şi-a greşit profesia.
Asta i-am spus şi eu: "Danny, lucrezi în domeniu de atâta timp."
"Nu crezi că există un motiv pentru care nu ai succes ?"
Nu are pic de fineţe. Deloc.
I-am spus: "Danny, să zicem că un om îşi cumpără un costum."
"Spune că îi place acel costum."
"Apoi vede alt costum."
"Deodată nu mai vrea costumul pe care l-a cumpărat !"
"Vrea un costum nou. Nu-i mai place cel vechi."
Da, da. Ascultă, sunt puţin cam ocupat.
Pot să te sun mai târziu ?
Am fost la NBC. Nu se întâmplă nimic acolo.
În momentul de faţă nimic. Acum lucrurile sunt la acelaşi nivel, dar se vor schimba.
Acum nu sunt la acelaşi nivel. Vreau să luăm cina împreună săptămâna asta.
Am nevoie să mă ajuţi cu o afacere. Trebuie să discutăm.
Trebuie să vorbesc cu tine despre o afacere.
Ce fel de afacere ? La ce te referi ?
Nu ai de ce să te stresezi. Se referă la viitor.
Pa.
Jerry, crezi că sunt grasă ?
Eu cred că arăţi excelent.
Eşti obişnuit cu ratatele cu care umblai până acum.
Rataţi ? Nu toate erau ratate.
Ce ai ascuns acolo ? Ceva pentru mine ?
- Este pentru tine. La mulţi ani. - La mulţi ani.
Nu lua în seamă împachetarea.
Mi-am pierdut răbdarea deoarece nu am reuşit să-l împachetez simetric.
Îmi dau seama. Nu e o operă de artă, dar te iert.
Deschide-l, deschide-l.
- Cred că ştiu ce este. - Da ?
Sunt cerceii pe care i-am văzut în oraş !
Nu am putut să nu ţii cumpăr.
Îţi stau atât de bine cerceii aceia.
Da ?
Sunt frumoşi. Absolut frumoşi.
- Mulţumesc. - Îţi plac ?
Eşti singurul cu care am umblat care ştie exact ce să-mi cumpere.
Asta pentru că mă percepi într-un mod special.
"Fără scăpare" şi "Muştele" de Jean Paul Sartre.
Extraordinar. Mersi.
A trebuit să aleg între el şi O'Neill.
Nu am ştiu al cui pesimism şi nihilism îţi place mai tare.
Cred că Tennessee Williams a fost cel
care a spus că opusul morţii e dorinţa.
Şi eu te-am dorit din momentul în care ne-am cunoscut.
Mi-ar plăcea să locuiesc aici. Este frumos.
Da. Este un loc drăguţ. Nu prea e o idee aşa de bună să locuieşti aici.
Îmi place să mă plimb pe aici, dar apoi vreau să mă duc acasă în partea de est.
Nu vrei să te gândeşti la asta ? După ce ne căsătorim, să ne mutăm în Village ?
De ce e căsătoria atât de importantă ? Tocmai am scăpat dintr-una.
Pentru că ne alegem cu o hârtie semnată ?
Te-ai mutat la mine. Suntem un cuplu, nu-i aşa ?
Da, ne-am mutat împreună. Ne vedem deja de peste un an.
Cred că sunt de modă veche.
Ştiu. Toate prietenele tale se mărită...
- Falk, care sunt noutăţile ? - Bob, ce mai faci ?
Bob, ea e Brooke. Brooke, el e Bob Stiles.
- Ce mai faci, omule ? - Falk şi Brooke.
Ea e Amanda. El e Falk.
Ea e Brooke.
Ce faceţi aici ?
Tocmai i-a cumpărat un cadou ridicol lui taică-său.
Tu crezi că e ridicol. Eu cred că e super.
Să mă uit. Poate că mă înşel.
- Oh, este un... - Un stereopticon de la începutul secolului.
Ştiai asta.
Stai aşa. Este plin cu poze pornografice.
- Aşa-i că e minunat ? - Cred că e super.
Exact ce îi trebuie. Poze porno antice.
Întotdeauna am ştiut că ai o afecţiune pentru taică-tău.
Hei ! Mergem la un restaurant indian mâine seară.
Vrem să vă chemăm şi pe voi. V-am făcut cunoştinţă cu Amanda.
- Nu se poate decât să o dai în bară. - Sună minunat.
- Avem ceva treabă mâine seară ? - Îi ducem în oraş pe părinţii mei.
Dar asta am crezut că a fost numai o propunere.
- Dar urăşti mâncarea indiană. -"Urăsc" este un cuvânt dur.
Am vrut să mai încerc odată
de când am văzut cât de mult îţi... iubeşte puiul "tandoori".
- Haide. O să fie frumos. - Ar mai trebui să mai gust odată.
Ceea ce-mi place la Bogart e că e atât de urban.
Ţigările, umbra de la ora cinci.
Întotdeauna e în barurile alea amărâte.
Nu am spus eu acelaşi lucru despre Frank Sinatra ? Că e urban ?
Exact. Am folosit chiar acest termen. Asta e...
Unde ai studiat ?
Cultura morală. Fieldston. Brandeis. Dar m-am lăsat.
Unul dintre profesori s-a îndrăgostit de ea.
A fost groaznic. Era căsătorit.
Era prea multă presiune pe fiecare dintre noi. Săraca soţie a lui !
În afară de actorie, ştie să şi cânte bine.
Încerc să cânt, dar când o aud pe Billie Holiday, o las baltă !
Este favorita ta !
Dar nu poţi asculta CD-urile, nu-i aşa ? Îi strică vocea.
Nu am spus eu acelaşi lucru ? Sunt absolut de acord cu tine.
Îi strică vocea... ce interesant.
Cineva mi-a povestit de un magazin cu CD-uri amărât
unde se găsesc toate discurile ei pe bandă de 78 şi de 33.
Mi-ar plăcea să le văd. Este extraordinară.
Încă e devreme. Să mergem la Village Vanguard.
Cântă Diana Krall. O să fie un spectacol frumos.
O să fiu atât de pesimistă, dar abia aştept să o văd.
- Super. - Te trezeşti aşa de devreme să scrii.
Da, dar am făcut deja ce trebuia pe mâine, aşa că...
- Mergem ? Ce zici... - Da, fie.
Este atât de emoţionantă.
Sunt de acord. Este foarte emoţionantă.
Absolut. Ai descris-o perfect.
Despre ce vorbeam ?
Mi-ar plăcea să fac o călătorie cu barca pe Amazon.
Cred că este atât de frumos.
Sper că nu deseară, nu ?
Normal că nu. Eu doar... e interesant.
Dar ce frumos ar fi. Ar fi atât de emoţionant.
Urăşti căldura. Urăşti ţânţarii.
Urăsc malaria. Malaria, ţii minte ? Nu urăsc ţânţarii.
Vreau să văd papagalii şi fluturii uriaşi.
Am văzut poze în National Geographic. Sunt minunaţi !
Mari, uriaşi... Şi maimuţele sălbatice ar fi...
Maimuţe ? Cât ai băut ?
Îţi plac şerpii ?
Dacă îmi plac şerpii ?
Unii oamenii se pierd în preajma şerpilor, dar eu cred că sunt frumoşi.
Felul în care se mişcă... este atât de senzual.
Atât de senz... Iubesc şerpii. Mai ales cobrele.
- Pitonii. - Normal. Pitonii.
Şerpii cu clopoţei. Îi iubesc.
- Nu pot să cred că aud aşa ceva. - Oh, lasă-mă.
Adesea am spus că nimic nu se compară cu o junglă pe ploaie.
- Am spus asta. - Eşti beat.
- Nu-i adevărat. - Apropo de ploaie,
deseară s-a anunţat furtună.
Ar trebui să închiriem o maşină şi să mergem în Hamtons.
- Am putea să ne plimbăm pe plajă... - Urăşte acel loc.
Nimeni nu urăşte oceanul.
Este gata să facă orice. Pentru mine e târziu. Eu nu pot.
Mâine nu ai o probă ?
"Lumânarea mea arde la ambele capete, nu va rezista până în zori."
Millay ! Edna Millay ! Este poetul meu preferat !
Nu citez tot timpul din poeziile ei ? Edna Millay...
Amanda e drăguţă, nu-i aşa ?
- E potrivită, cred. - Eşti beat.
Mă uitam la faţa ei în lumina lumânării
şi are o calitate sexuală neobişnuită.
Da, cred că da. Dacă ţi se pare că,
ştii tu, calitatea aceea lamentabilă
şi pasională e sexi, atunci da.
- Nimic. - Bob e nebun după ea.
Am auzit toată povestea în timp ce erai la baie şi vomitai.
Sunt în regulă. Crede-mă, sunt în regulă.
S-a mutat la el şi cred că
abia aşteaptă să se însoare cu ea.
- Da ? - Sunt un cuplu minunat.
El e şarmant şi foarte atrăgător.
Eşti în regulă ?
Da.
Amanda ? Bună, sunt Jerry Falk.
Bine, bine. Tu ?
Ascultă, eram în drum spre acel magazin de care am auzit.
Ştiu că erai interesată să faci rost de câteva albume cu Billie Holiday.
Sunt aproape de casa ta, aşa că m-am gândit că...
Dacă eşti ocupată cu Bob...
Da. Desigur. Este la serviciu. La ce îmi stătea capul ?
O să ajung acolo destul de repede. Peste trei minute ?
Super. O să ne întâlnim în faţă la tine. Pa.
Sunt extraordinare.
Lasă-mă să îţi iau discul acesta cu Diana Krall drept cadou
din moment ce ştiu că eşti un fan înfocat.
- Aşa-i că a cântat excelent aseară ? - Super.
Îmi place că apreciezi melodiile vechi. Sunt atât de drăguţe.
Aş vrea să te aud cântând câteodată.
Nu pot să cânt în faţa altuia. Sunt prea grasă.
- Grasă ? Pardon. Ai spus grasă ? - Dar am nişte pastile de slăbit.
Îţi distrug pofta de mâncare, dar îţi cresc apetitul sexual.
Aşa l-ai cunoscut pe Bob ?
De la compania muzicală ?
Nu. M-a dus cu maşina din Central Park, de fapt.
Oh, ce drăguţ.
Şi voi... aveţi o relaţie serioasă ?
Nu. I-ar plăcea, dar...
Eu nu pot să mă implic în relaţii serioase.
Am o problemă cu stabilirea de relaţii durabile.
Visez să întâlnesc pe cineva căruia să vreau să mă ofer,
în care la final eu o să fiu cea care suferă.
Dar încă nu s-a întâmplat. Tu ?
Nici eu.
Din păcate şi la mine e aceeaşi situaţie.
Brooke şi cu mine suntem în ultimele faze, în principiu.
- Da ? - Oh, da.
- Nu mi-a dat impresia asta. - Nu ?
E ciudată, cam asta e impresia pe care o face de fapt.
Ia uită-te la acest disc. Cole Porter.
Este un disc fantas... sunt nişte cântece excelente pe el.
Să ţi-l iau drept cadou. Îmi dai voie ?
Ascultam asta aseară şi m-am gândit la tine.
Ai ascultat Cole Porter şi te-ai gândit la mine ?
Atunci chiar că eşti îndrăgostit de mine.
Da ?
Eu zic că destinul e de vină.
Îmi pare rău.
Nu-ţi cere scuze. Şi eu am vrut asta.
Da ?
Da. M-am îndrăgostit de tine de când ne-am cunoscut.
Nu ţi-ai dat seama, după cum te ignoram ?
Păi, indiferenţa ta avea ceva atrăgător în ea.
Mi s-a părut că eşti dulce, sensibil şi vulnerabil.
Şi mi-am dat seama că îţi place de mine.
Nu pot să cred că m-am îndrăgostit de o fumătoare.
Nu vreau să sufere nimeni.
Unde ai fost ? Este ora zece.
Unde ? Am avut o întâlnire unde a trebuit să mă duc.
- Miroşi a alcool. - Da ?
Doamne, limba ţi-e neagră !
Da ? Păi...
asta din cauză că am băut ceva vin.
Vin ? De ce ? Nu vin Paştele.
Nu. Pentru a sărbători. Afacerea.
Ce afacere ?
Trebuie să-ţi spun, pare a fi o ocazie excelentă,
e vorba să lucrez pentru o foarte
haioasă păpuşă.
Este... ţii minte că eu...
Ce-i ăsta, un fir de păr de la o femeie ?
Să fie... să fie oare un fir de păr al unei femei ?
Adică, ar putea fi...
Cred.
Probabil din taxi.
A fost... Adică, ştii cum e, intră atâta lume acolo,
probabil că m-am aşezat în...
peste acest fir, cred. Sunt foarte obosit.
M-a întrebat dacă o mai iubesc. Ce puteam să spun ?
De ce nu pot să-i spun adevărul ? Sunt îndrăgostit de Amanda.
De ce nu pot să-i spun că s-a terminat ? De ce nu pot să părăsesc oamenii ?
Povesteşte-mi despre visul tău.
Cei din echipa Cleveland au primit slujbe la Toys R Us ?
Da. Ce poate să însemne asta ?
Nu pot să-mi pierd timpul aici povestind vise nebune.
Am o întâlnire cu Amanda.
Nu pot să fug prin oraş şi să trăiesc aşa.
Amanda se descurcă aşa, dar eu am nevoie de ajutor.
Ce pot să fac ? Trebuie să mă despart de Brooke.
O să-i frâng inima. Vrea să se căsătorească cu mine !
Tipul nu vrea să vorbească. Sunt clientul lui de trei ani.
Ce îţi vine în minte despre echipa Cleveland Indians ?
Vezi ? Cu asta mă aleg. Trebuie să mi se spună ce să întreprind
şi el vrea să fac analogii psihice cu echipa Cleveland Indians.
Îmi place să o fac în hoteluri. Este atât de nonconformist.
Verifică dacă nu ai fire lungi de păr în zone dificil de motivat.
Trebuie să mă hotărăsc cum să-i dau papucii lui Brooke cu graţie.
Nu e nici o grabă. Am mai fost femeia a doua.
Nu s-a supărat Bob când i-ai spus ?
A fost dezamăgit. Dar am fost sinceră că sunt şi eu îndrăgostită.
Normal că nu i-am spus că sunt îndrăgostită de tine.
Brooke...
Nu-mi spune chestiile astea ! Nu te cred !
Chestiile alea sunt muşcături pe gâtul tău, crezi că te cred că ai căzut pe piaptăn ?!
La ce te gândeşti ?
La tot.
La cum ne-am întâlnit, cum a descoperit Brooke.
Ţii minte ? Sau când am fost la hotelul acela drept S. şi Z. Fitzgerald.
Sau cum am făcut sex peste tot. Doamne, peste tot.
Când mă gândesc la toate locurile riscante
în care a dat apetitul peste noi, simt că înnebunesc.
Ştiai că acum capela Fireside Memorial este un McDonald ?
Fascinant.
Nu.
- De ce nu ? - Nu pot.
Cum adică ? Nu e natural deloc.
Nu ne mai culcăm împreună.
Ţi-am spus că trec printr-o perioadă dificilă.
Îmi dau seama. De şase luni de zile !
Ţi-am spus că poţi să te culci cu alte femei.
Nu iubesc alte femei.
Nu vreau să mă culc cu alte femei. Pe tine te iubesc.
Ce am făcut de nu te mai atrag ? Nu pricep.
Nimic. Nu ai făcut nimic. Întotdeauna e vorba de tine.
- Ai un ego atât de dezvoltat. - Un ego ?
Ce vrei să fac ? Să strâng din dinţi, să-mi închid ochii,
să stau ţeapăn şi să te las să faci dragoste cu mine ?
Aproape am ajuns la faza în care aş fi mulţumit cu asta.
Câteodată cred că e din cauză că semeni cu taică-meu.
Odată mi-ai spus că ai crezut că taică-tău era atrăgător din punct de vedere sexual.
Tu nu de partea aia îmi aduci aminte.
Nu ? Atunci de care ?
Felul lui profesional de a fi.
Dulce şi altruist.
Îmi pare rău că am atâtea calităţi respingătoare. Nu mi-am dat seama.
Culcă-te cu alte femei. Doar să nu-mi povesteşti de ele.
- Mă iubeşti ? - Ce întrebare !
Asta doar pentru că mă retrag când mă atingi ?
"Asta doar pentru că mă retrag când mă atingi ?"
- Falk, mai slăbeşte-mă. - A spus că e ceva temporar.
Şi între timp tu nu te-ai culcat cu ea timp de şase luni !
Incredibil ! Am o teorie că prea multă respingere cauzează cancer.
Mă încurajează să mă culc cu alte femei.
Păi ce mai aştepţi ! Pentru numele Domnului !
Probabil sunt un milion de femei care ar fi fericite să se culce cu tine.
Poate nu chiar un milion,
dar sunt sigur că ai găsi una, dacă ai îmbăta-o destul.
Nu contează. Nu mă interesează alte femei.
- Chiar şi prima mea soţie a spus că... - Soţie ? Ai fost însurat ?
O poveste amară. Am fost foarte tânăr.
Trebuia să ştiu că ceva nu e în regulă în noaptea nunţii
când familia ei a dansat în jurul mesei cântând: "O să-l facem unul de-al nostru !"
Oh, frate ! Ce zi grea am avut.
M-am trezit, am luat o cămaşă şi s-a rupt nasturele.
Apoi m-am dus la maşină, am deschis uşa şi a căzut mânerul.
Acum mi-e frică să mă duc la baie.
Ce ai făcut ? Am vrut să iau cecul.
- Nu, nu se poate. - Cum adică ? Asta am făcut.
Eu luam cecul.
Niciodată să nu ai încredere în cineva care caută un cec.
Cine vrea să primească cecul, îl primeşte.
După câţiva ani, când o să vrei să iei cecul, o să-l iei.
- Păi vroiam să îl iau. - Să te întreb ceva...
Ai auzit ce a spus acel tip ?
Au intrat trei oameni în timp ce noi ieşeam.
Cel închis la ten ?
Da. Negrul. Erau doi tipi şi o fată.
- Nu am auzit. - S-a uitat la noi
şi i-a spus celuilalt: "Evreii încep toate războaiele."
- Ai auzit ? - Nu !
Ba da, aşa a fost. I-a spus clar celuilalt şi fetei
dar de fapt a vrut ca să auzim noi. "Evreii încep toate războaiele."
Nu cred că a spus asta pentru mine, pentru că eu nu am auzit nimic.
Ştiu la cine te referi, i-am văzut pe cei trei,
dar nu am auzit nimic şi am auzul destul de bun.
Pentru că erai preocupat de un posibil contact fizic cu chelneriţa
care alerga prin local.
Să îţi spun ceva, Falk. Trăim în vremuri periculoase.
Trebuie să fii alert pentru chestii din astea.
Nu vrei ca viaţa ta să ajungă doar un scurt metraj alb-negru
cântat de un violoncel într-o cheie minoră.
- Salut. - Bună.
- Ce mai faci ? - Bine. Cum a
Exact cum a spus Dobel.
Chiar că există un număr redus de oameni care sunt într-adevăr talentaţi pe lume.
Când o să-l cunosc pe acest om talentat ?
Este incredibil. A citit tot ce se putea citi.
Cântă. Pictează, sau cel puţin aşa spune el.
Am citit câteva poezii de-ale lui... sunt morbide !
Cancer şi tratamente cu şocuri electrice şi camere de gazare.
Şi vocabularul lui este vast. Nu poţi găsi un cuvânt pe care să nu-l ştie.
Rar se întâmplă să fii atât de fascinat de cineva.
Bună seara, doamnă Chase.
Ţi-am mai spus să nu-mi spui doamnă Chase ! Mă cheamă Paula !
"Doamna Chase" mă face să par antică. Încă nu mi s-a terminat viaţa.
- De fapt abia acum încep să o trăiesc. - Cu siguranţă, Paula.
Şi am nevoie de ajutorul tău.
Mamă, am putea să discutăm despre asta mâine ? E târziu.
Ce, avem şase ani ? E trecut de ora de culcare ?
E în regulă. Este abia 1:30.
M-am hotărât să adun nişte cântece şi să mă duc la un club de noapte.
Mamă, s-au schimbat multe în ultimii 25 de ani.
- De ce mă descurajezi ? - Nu te descurajez. Sunt doar realistă.
Nu vreau să suferi.
Cum ? Întotdeauna am ştiut să cânt.
Normal că ştii să cânţi. Nu am spus asta.
Dar lucrurile s-au schimbat. Stilurile, spectacolele de cabaret...
Nu ai putea fi puţin mai optimistă ? Îmi faci competiţie !
Nu-i adevărat ! Îmi urăsc vocea !
Te rog. Amândouă aveţi nişte voci minunate.
M-am gândit să adun câteva melodii,
iar tu ai putea să-mi scrii nişte vorbării între melodii.
- Nu am mai făcut aşa ceva. - Nişte poveşti. Nu glume.
Nu ştiu să spun glume nici dacă trebuie. Doar nişte remarci.
Adevărul e că acum sunt puţin cam ocupat...
Oh, Doamne ! Mă ajută cineva ?
Jerry, ai putea face asta. Ţie îţi este atât de uşor.
- Tocmai ai spus că este o treabă aiurea ? - Cum mi-ai spus ?
Este doar o expresie.
Ştiu. Am încercat să o conving, dar nu vrea să mă asculte.
Încerc să-mi termin cartea. Momentele astea comice mă stresează.
- Deja am luat bani pe ele. - Oh, fă-te că nici nu te-am rugat.
Bine. Nu am spus că nu o să mă ocup.
Trebuie să-mi împart programul.
Nu va fi dificil ! Am o grămadă de idei !
O să mi se aducă şi un pian !
- Aici ? - L-am luat în chirie.
- Trebuia să exersez undeva ! - Nu este loc pentru un pian.
Pentru că nu ştii să foloseşti locul !
Am fost decoratoare de spaţii. Spune-i, Amanda.
Ştiu că este un pian adevărat, dar este ceva temporar.
Ca şi chestia cu dragostea ?
Ai putea să nu fii nesimţit ?
Zilele treceau, iar eu şi Dobel am devenit din ce în ce mai apropiaţi.
După ce termina orele, ne întâlneam în Central Park.
De obicei vorbea despre ceva.
Crezi că fizica cuantică îţi oferă răspunsurile ?
Adică ce foloase am eu
dacă timpul şi spaţiul sunt acelaşi lucru ?
Dacă întreb un tip cât e ceasul, el îmi spune şase mile ?
Ce naiba mai e şi asta ?
Falk, dacă apare un tip la Carnegie Hall şi vomită,
unii au să-i spună că a făcut artă.
Cu ani în urmă, un scriitor de comedie a scris
o carte foarte haioasă cu un titlu plin de înţeles.
Se numea: "Niciodată să nu te încrezi într-un şofer de autobuz gol puşcă."
Ai fi surprins câţi oameni
fac asta şi chestii şi mai şi.
- Te masturbezi, Falk ? - Ce ?
Având în vedere situaţia vieţii tale sexuale, aş crede că...
Asta nu e... nu mă mai umili.
Nu fac aşa ceva. Nu ştiu. Câteodată, aşa...
Cum adică câteodată ? De Paşti şi de Purim ?
Nu prea îmi place de fapt.
Dar o faci cum trebuie ? Îţi adoarme mâna ?
Mă gândesc că este un substituent slab faţă de chestia adevărată.
Da ? Eu o prefer chestiei adevărate.
Aseară eram singur
şi am făcut o partidă în trei cu Marilyn Monroe şi Sophia Loren.
A fost foarte erotic.
De fapt a fost prima oară, dacă nu mă înşel,
când acele actriţe au făcut ceva împreună.
- Sună frumos, dar... - Singurul motiv pentru care te întreb
este deoarece cred că în timp ce înaintezi în vârstă,
ajungi să depinzi doar de tine.
Ştii ? Ai cumva o puşcă ?
O armă ?
O puşcă ce poate fi considerată o armă, da.
- Nu. De ce să am ? - Pentru autoapărare.
Împotriva cui ?
Împotriva celor care vor să îţi facă rău.
Să-mi facă rău ?
Să nu-mi spui că nu ai făcut nimic rău. Citeşte-l pe Auden.
Ştii ceva, vino cu mine în New Jersey.
Falk, mi-am luat libertatea de a-ţi cumpăra un cadou.
Ce ?
O să se vândă arme ruseşti aici.
Ce ?
Să zicem că eşti acasă în pat, masturbându-te,
şi intră un tip. Ai nevoie de apărare.
Aş suna la 911. Nu am nevoie de o puşcă.
Ai sunat vreodată la 911 ? E ca şi cum vrei să obţii o ipotecă.
Haide.
Nu am nevoie de o puşcă. Probabil aş ajunge să mă împuşc în picior.
Ce ai ? Eşti atât de neîndemânatec
încât să nu poţi ţine o armă în mână fără să se descarce aiurea ?
- Nu am nevoie de o armă. - Toată lumea are nevoie de o armă.
Ce înseamnă asta ?
O să vină o zi în care o să-ţi doreşti să fi luat o armă.
De ce anume ?
De ce ? Pentru ca să nu ajungi în sicriu.
Vreau să-ţi cumpăr şi nişte chestii din astea.
- Pentru ce ? - Ca să ai o trusă de supravieţuire.
Am una perfectă. A lucrat la ea ani de zile.
Săptămâna trecută am cumpărat nişte ace de pescuit,
şi o cutie de chibrituri impermeabilă care pluteşte.
Pentru ce te pregăteşti, sfârşitul civilizaţiei ?
Trebuie să ştiu că o să supravieţuiesc dacă sunt în mijlocul naturii.
Dobel, eşti nebun.
Asta au spus şi în Germania.
Erau grupări în Germania ce se numeau: "Evrei pentru Hitler".
Au fost păcăliţi. Credeau că pot fi de folos ţării.
Niciodată să nu ai încredere într-un şofer de autobuz.
Până să cobori din pat şi să o încarci.
- Deja o să o păţesc. - De asta o ţii încărcată.
Ar trebui să ţin o armă încărcată la mine în casă ?
De ce să ţii una descărcată ?
Tu ai aşa ceva în casă ?
Am una încărcată care e la îndemână.
La îndemână, Falk. În fiecare cameră.
Cât de nebun eşti ? Mai ai altceva în afară de astea ?
Auzi şi voci la radio şi te închini la şerpi ?
Eşti membru al uneia dintre cele mai persecutate etnii din istorie.
Cumpăr eu puşca. Lasă-mă pe mine să mă ocup de asta.
Mă cam stresează asta. Nu am mai avut o armă.
Trebuie să înveţi să o dezasamblezi şi să o montezi la loc cu ochii închişi.
Poate va trebui să faci asta în întuneric.
Te aştepţi să vină naziştii şi să se ia şi curentul ?
În timp ce te plimbai prin magazin aiurea
ţi-am luat nişte lucruri.
O lanternă ce pluteşte,
dacă o scapi în ocean din greşeală.
Când naiba sunt eu lângă ocean ?
Vreau să-ţi faci o trusă de supravieţuire. Ţi-am luat un compas...
Locuiesc în Manhattan. De ce să am nevoie de compas ?
Un pistol de semnalizare. Nişte chestii împotriva muşcăturilor de şarpe,
ace de pescuit, tablete de purificat apa.
Toate astea mi se par cam scumpe.
Şi vezi să nu tragi de trăgaci.
Încearcă să strângi de el.
Aşa. Ţinteşte şi strânge...
Scuze ! Scuze ! Nu e încărcată.
Dobel îmi arăta cum se foloseşte o puşcă. Exersam.
- De ce ? - De ce ? Pentru apărare.
- Împotriva cui ? - Cum adică împotriva cui ?
- Spune-i, Dobel. - Eu sunt Dobel.
Bună. Împotriva cui îţi trebuie protecţie ?
Împotriva hoţilor, violatorilor, a Gestapo-ului.
M-am gândit că, având în vedere condiţiile din lume,
poate ar fi prevăzător din partea
tânărului Falk să aibă mijloace de auto-apărare.
Ai făcut o criză nervoasă ? Tu, o puşcă ?
- Ştiu că sună aiurea. - Ce este asta ?
Sunt chestii foarte importante. Sunt tablete de purificat apa
şi asta e o lanternă care pluteşte.
În caz că o scapi în ocean. Pluteşte.
Vrei să li te alături Cercetaşilor ?
- Toate sunt foarte necesare. - Astea sunt gloanţe ?
Se numeşte încărcător. Da ? Poţi interveni oricând.
Falk, nu vreau să provoc vreun conflict familial.
Amanda, totul este sub control aici. Ceea ce se întâmplă
aici e că iau un exemplar
şi iau jos partea de plumb de pe glonte. Vezi ?
Apoi am aici glontele... gol. Da ?
Şi ceea ce fac acum e că bag asta
în puşcă, da ?
Dacă se apasă pe trăgaci, nu va trage de fapt.
Până nu va intra celălalt glonte în spate.
În încărcător ! În încărcător, Falk !
În încărcător.
Nu am să trăiesc în casă cu o puşcă.
Nu ai încredere în mine că pot să am o puşcă fără să rănesc pe nimeni ?
- Sunt chiar atât de imbecil ? - Asta e o întrebare capcană ?
Dobel, ai vrea să intervii ?
El crede că din moment ce economia se strică, creşte nivelul crimei, da ?
Şi al violurilor... a crescut numărul lor. Din punct de vedere statistic.
Şi el nu crede că moartea a şase milioane de evrei
are să mulţumească impulsurile anti-semitice ale majorităţii lumii.
- Tu ai spus asta. - Mă parafrazează.
Eu am fost mai succint când am...
Nu-ţi fă griji, mamă. Nu e încărcată.
- Ce s-a întâmplat ? - Am cumpărat o puşcă.
O puşcă ?! Nu o să stau în casă cu o puşcă !
- Nu-ţi fă griji, mamă. Are să dispară. - Nu. Nu o să dispară.
Poate ar trebui să regândim conceptul de auto-apărare.
Doamnă Chase, nu are nici un rost oare să am un extinctor
cu toate că nu o să-l folosesc niciodată ?
Nu-mi mai spune doamnă Chase ! Mă cheamă Paula !
Nu sunt profesoara ta, la naiba !
Falk, mă aşteaptă o chestie urgentă în Tierra del Fuego
aşa că o să plec.
Domnule, mă ajutaţi să mut acest pian ?
- Eu ? - Mamă, e un oaspete.
Aţi vrea să luaţi astea cu dumneavoastră când plecaţi ?
Nu-mi pasă cine e. Camera asta nu e bine aranjată.
Asta pentru că e prea plină.
Ce înseamnă asta ? Vrei să stau pe o bancă în parc ?
Nu fiţi dramatică. Eu vreau doar să dispară puşca.
Mă ajutaţi ?
Eu trăiesc să servesc. Spuneţi ce vreţi.
- Împingeţi-o. Împingeţi-o. - Alo.
Te-am prins într-un moment prost ?
Vreau doar să fixez cina pentru sfârşitul săptămânii.
Ce zici de vineri ?
Vineri, Stai puţin, Harvey.
Am nişte scoici în frigider de o săptămână. Ţi-e foame ?
Nu. M-am obişnuit să nu mănânc scoici
care au murit de mai bine de 72 de ore.
Doamne, am nevoie de ceva de băut. Camera asta nu e potrivită.
Ce sunt astea ?
Tablete de purificat apa.
Pentru ce ? S-a întors canalizarea pe dos ?
E mai bine joi. Despre ce vrei să vorbim ?
Despre cine, ce şi unde. Joi, la Isabella, la prânz.
- Bine. Pa. - Nu, o stricaţi.
- Împingeţi-o. - Ce se întâmplă aici ?
Totul e sub control. Nu e nimic ce nu se poate face
cu vreo 12 hamali şi nişte tauri.
- Paula, unde vrei să punem asta ? - La perete.
- Te ajut să faci asta. - Domnule, aţi vrea să luaţi asta ?
Poftim, mamă.
Doamne, ce neîndemânatec !
Aveţi grijă la degete când le adunaţi pe alea.
- Se mai întâmplă. - Se poate lipi la loc.
Nu pot să cred că acei oameni pot să iasă din local
după cină şi să plece acasă.
- Ce părere ai ? - A fost super.
Da, sunt de acord.
Ascultă, scuze pentru maică-mea.
- Ştiu că a cam depăşit limita. - Nu-ţi fă griji.
Este puţin cam dificilă,
dar o să o ajut oricum la realizarea spectacolului ei.
Eşti un dulce. Nu ştiu ce m-aş face fără tine.
Am o idee excelentă.
În loc să mergem acasă, să luăm o cameră la un hotel.
Să mergem la hotel !
Poate că departe de toate
într-o cu totul altă atmosferă, o să fii mai relaxată.
Am luat camere de hotel tot timpul.
- A fost interesant şi distractiv tot timpul. - Dar atunci era altceva.
Dar nu va fi diferit. O să fie exact aşa cum ne plăcea.
Haide, o să fie super.
Bună. Ce mai faceţi ?
Ne interesează o cameră cu un pat. Cât costă ?
O cameră cu un pat costă 200 de dolari pe noapte.
200.
Ce interesant că şi cele ieftine s-au scumpit.
Să nu luăm cu un singur pat. Sunt atât de amărâte.
Încercăm să facem ceva romantic.
Ai dreptate. Aveţi un apartament mic ?
- Un apartament mic ? - Unul mic de tot.
Să mă uit. Vin imediat.
- Ia uită-te ce apartament. - E frumos.
Mersi. O seară plăcută.
- Cât i-ai dat ? - Trei dolari.
Nu cinci ?
Cinci ? A aprins doar lumina.
Nu avem nici un bagaj. Trebuia să-i dau cinci ?
Nu contează. Îmi pare rău. Sunt doar stresată.
E distractiv, nu-i aşa ? E sexi, suntem iar în hotel.
Ar trebui să comandăm caviar ?
Caviar ? Tocmai ai mâncat popcorn la cinema.
Plus bomboanele cu mentă şi îngheţata.
Ştiu. De mâine o să încep cura de slăbire.
Nu pot să cred cât se cere pe un apartament.
Nu mă aşteptam la aşa ceva.
- La asta îţi stă capul ? - Nu.
Nu, mă gândeam la tine cât de sexi eşti.
- Îmi mai trebuie unul. - Vino aici. Care e problema ?
- Este prea multă lumină. - Prea luminos ?
Bine, pot să aranjez asta, cred.
- E mai bine ? - Nu, încă e prea multă lumină.
- Da ? - Da ! Ştii cât îmi e de greu.
Poate că e din cauza acestei camere. O să sting becurile astea.
- Aşa. E mai bine ? - Nu. Stinge lumina.
Mai demult îţi plăcea să facem dragoste cu lumina aprinsă.
Sau într-o cameră luminoasă în faţa oglinzii. Ţii minte ?
- Am putea începe cu lumina stinsă ? - Bine. Nici o problemă.
Aşa. Cum e ?
Mulţumesc.
Vino aici. Ştii cât eşti de sexi ?
Aşa... să scoatem cămaşa.
O să-mi scot pantalonii.
- Doamne ! - Îmi pare rău.
Mi-au dat o grămadă de mărunţiş la cinema când am luat popcorn.
Nu pot să fac asta. S-a dus momentul.
Asta e o nebunie. Nu ar trebui să fii atât de delicată.
Nu e vorba cum ar trebui să fie ! Sunt frântă.
Bine, îmi pare rău.
Îmi pare rău, dar nu pot. Nu pot face asta.
O să o luăm de la capăt, da ? O să fie în regulă. Ceva curat, da ?
Avem o cameră la dispoziţie. Să profităm de ea.
O să o luăm de la capăt, bine ? Vino aici.
Vezi ? Am mai făcut noi aşa ceva, nu ?
Jerry ? Jerry, nu pot să respir.
Cum adică ?
- Nu pot... - Ce vrei să spui ?
Nu pot să respir. Mi s-a umflat gâtul.
- Nu ţi s-a umflat gâtul. - Ba da. Mi s-a mai întâmplat.
De ce nu te aşezi ? Amanda, aşează-te o secundă.
Vrei să-ţi aduc nişte apă ?
- Nu. Îmi este rău. - Nu îţi este rău.
- Ba da. - Uşurel.
Amanda, vrei să deschid geamul ?
Poate ai nevoie de aer proaspăt. Începi să devii palidă.
Nu glumeşti ?
Am nevoie de un doctor.
Nu ai nevoie de un doctor. Stai jos o secundă.
Simt că ameţesc.
Bine. Stai aşa.
Respiră pe nas, bine ?
Haide. Haide. Ţine.
Lasă bacşiş pentru menajeră.
Dacă te apăs pe piept aici, simţi ceva durere ?
Simt ceva exact sub sân.
- Sub sânul stâng ? - Da.
Ai mai avut vreo criză din asta până acum ?
Da.
Eşti alergică la ceva ?
Sper că nu.
Acum îţi verific glandele.
- Iei ceva pastile ? - Da. Sunt pentru diferite cure de slăbire.
Şi mai sunt antidepresivele şi calmantele.
Dar au efecte opuse.
Nu le iau toate în aceeaşi zi.
Ai băut câteva pahare cu vodcă ? Inspiră.
Stai aşa. Acum expiră.
De ce foloseşti pastile de slăbit ?
Am ceva probleme cu greutatea.
Nu ai kilograme în plus. Ai un corp minunat.
Lasă-te pe spate. Nu te doare, nu ?
Nu.
- Eşti o tânără frumoasă. - Mersi.
Da, respiră. Bine.
Doctorul a făcut mai mult sex în timp ce o examina decât mine în şase luni !
Are o atracţie neobişnuită. Bărbaţii se topesc pe loc după ea !
Ce să fac ? Sunt prins ca într-o capcană.
Ce să fac ? Spuneţi ceva.
S-a terminat şedinţa.
O să continuăm data viitoare.
Domnule Falk, aş vrea să ştiţi că
nu o să vă mai primesc dacă nu vreţi să scăpaţi de arma aceea.
- Ce ? De ce ? - Eu cred că este un mod de exprimare.
Şi eu cred că e mai bine să vorbeşti despre asta decât să acţionezi aşa.
Dar Dobel crede că e mai bine să ne apărăm singuri.
Îmi pare rău, dar a expirat timpul.
Dacă nu scapi de armă, nu voi mai putea continua şedinţele.
- Jerry ! - Salut, Bill. Ce mai faci ?
Sunt bine. Ce faci aici ?
Iau masa de prânz cu managerul meu înăuntru.
Clovnul acela de Harry Wexler ? L-am văzut intrând.
Harvey. Da, da.
Nimeni nu te înţelege de ce nu-l concediezi.
- Să-l concediez pe Harvey ? - Tipul acela e o glumă în afacerea asta.
- Ah, da ? - Da.
Îţi spun asta ca şi prieten. Ai început să ai puţin succes.
Nu ai nevoie să te reprezinte un bostan ca el.
Mersi. O să mă gândesc la asta.
- Cum e prietena ta ? - Amanda ? E bine.
Învaţă să joace şi să cânte.
Promite-mi ceva.
Dacă vă despărţiţi, să-mi dai numărul ei.
Glumeam. Dar sunt foarte serios.
Nu ne despărţim.
- Îmi pare bine că te-am întâlnit.
- Aşa mi se întâmplă întotdeauna. Pa, Jerry !
Scuze că am întârziat.
Am crezut că eu o să întârzii. A avut o criză de fiere.
Deci vroiau să discutăm despre... ?
Nu e mare lucru. O să îţi spun
şi apoi putem să mâncăm liniştiţi.
O cafea, vă rog.
Nu doresc nimic, mulţumesc.
Acum...
contractul nostru original a fost pe trei ani.
Aproape că s-a terminat. Mai sunt câteva luni rămase.
Planul meu în legătură cu tine merge perfect.
Mulţi au râs de mine când am spus că vreau doar un client.
Şi un tânăr, pe deasupra !
E ca şi un magazin de haine
care se specializează pe calitate nu pe cantitate.
Toţi managerii din oraş, chiar şi familia mea
au spus că ai să mă concediezi dacă ai ajunge să ai succes.
Am spus: "Nu-l cunoaşteţi pe Jerry Falk."
"Jerry Falk şi cu mine avem o relaţie specială"
"Depăşeşte termenii contractului."
"Suntem foarte apropiaţi."
"Am fost la nunta lui. I-am luat un toaster."
"Suntem atât de apropiaţi. I-am făcut treburi"
"pe care nici nu le poţi introduce într-un contract."
Ce-i asta ?
Noul nostru contract.
Nu trebuie să-l citeşti acum. Du-l acasă şi citeşte-l.
Nu e atât de complicat. Este acelaşi lucru,
în afară de faptul că e pe şapte ani şi nu pe trei.
M-am gândit că de ce să te deranjez în fiecare trei ani ?
Mai ales că o să fim împreună pentru multă, multă vreme !
Nu ai cum să semnezi asta, Falk. Ce, eşti cretin ?
Nu am cum să nu semnez. Toată viaţa lui e investită în mine.
Tipul acela este un idiot ! Şi-a greşit menirea !
Ar trebui să împingă un butoi pe Seventh Avenue.
S-a ocupat serios de mine când alţii nu m-au băgat în seamă.
Nu e rău, e doar...
Nu te pot înţelege. Ai fost ani întregi la psiholog,
dar te simţi prea vinovat ca să-l concediezi
pe acel pitic inapt care face pe managerul cu tine.
Apropo, psihologul meu spune că trebuie să scap de puşcă.
- Ce ? - Spune că este un mod de exteriorizare.
Care şarlatan vrea să te dezarmeze în ziua de azi ?
- Nu e şarlatan. - Toţi sunt şarlatani.
De la începutul timpului,
oamenii au fost speriaţi şi nefericiţi
şi morţi de frică şi le-a fost teamă să îmbătrânească
şi întotdeauna au existat preoţi şi şamani şi acum psihologi
să le spună "Ştiu că vă este teamă, dar vă pot ajuta."
"Normal că o să vă coste câţiva bănuţi."
Dar ei nu te pot ajuta, pentru că aşa e viaţa.
Hei, ce zici de Amanda ? Ştiu că văzut-o pentru
15 minute în nişte momente destul de haotice,
dar este o persoană bună, nu ?
Te înşeală, să ştii.
- Despre ce vorbeşti ? - Te înşeală !
- De unde ştii ? - Pentru că ştiu.
De unde ştii ? Ai văzut-o cu cineva ?
- Nu. - Ţi-a spus ceva ?
Nu.
Atunci de ce spui că mă înşeală ?
Îmi dau seama când mă uit în ochii ei.
- În ochii ei ? Ochii ei. - Da, în ochii ei.
Dobel, ai o scânteie de genial în tine. Să ştii că ei.
Eşti un tip drăguţ şi un scriitor minunat de umor,
dar eşti un om foarte, foarte dus cu pluta.
Falk, îţi spun eu că te înşeală,
şi eşti prea chior să îţi dai seama.
Chior, Falk. Orb.
Mă înşeală ?
Dobel a otrăvit apele.
De unde naiba să ştie ? Este cumva vizionar ?
Nici vorbă. Este doar un paranoic ordinar.
"Evreii încep toate războaiele." O armă în fiecare cameră !
Amanda mă înşeală pentru că el vede asta în ochii ei ?
Prostii ! Şi totuşi...
Jerry ? Ea e Connie. Connie, el e Jerry.
Îmi pare bine.
- Connie este o actriţă fenomenală. - Amanda e actriţă !
Ray ! Vino cu mine. Trebuie să vorbesc cu tine.
Amanda mi-a spus că eşti scriitor. La ce lucrezi ?
Un roman.
Despre ce ?
Teroarea unui om când se gândeşte la moarte.
Tocmai am terminat de citit: "Note din subsol."
Aşa-i că Dostoievsky este cel mai bun, cel mai emoţionant şi mai talentat autor ?
Cui îi pasă de Dostoievsky când Amanda se culcă cu acel tip ?
Întotdeauna vorbeşte de Ray Polito.
Un actor nou atât de talentat. Cu instincte de animal.
Un Brando al noii generaţii. Cu siguranţă au făcut contact vizual.
Este atât de sexi. Ia uită-te la limbajul corpului ei.
Plin de verbe !
- Dacă am... ? - Citit "Casa morţilor".
Oh, da. Da, am citit-o.
Mi s-a părut surprinzător de nouă.
- Modernă. Foarte modernă. - Da, modernă.
- Mă scuzi o secundă ? - Da, cum să nu.
Jerry, bună. Îl ţii minte pe Ray Polito ?
- Îmi pare bine. - Ce mai faci ?
Bine. Tu ?
Îi povesteam lui Ray cât de tare te interesează afişele vechi.
A spus că ştie o sursă bună de afişe.
Prietenul meu, Jay Binns, are câteva foarte rare.
Ar fi fericit să ţi le arate odată.
Mersi. Da, poate odată, desigur.
Am putea închiria o maşină şi să mergem acolo.
În seara asta ?
Connie ? Ar trebui să vii şi tu. Ar trebui să-l aduci şi pe Doug.
- Cine e Doug ? - Unde să mergem ?
Prietenul meu stă în Montauk. Mergem acolo deseară.
- La ora asta, nu este trafic deloc. - În Montauk ? Este miezul nopţii.
Montauk noaptea ? Ce ar putea fi mai romantic ?
- Nu pot. - Nici eu.
- E prea târziu. - Trebuie să mă trezesc devreme.
Ştii că lucrez mai bine dimineaţa.
Dar o să ne plimbăm pe plajă, poate chiar o să înotăm.
Ray o să cânte la chitară.
- Ştii să cânţi la chitară ? - Da.
Mai bine aş mânca otravă de şoareci
decât să-l ascult cântând la chitară la trei dimineaţa.
- Eşti atât de tăcută. - Şi tu la fel.
- Care e problema ? - Nimic.
Să nu spui că nimic. Se vede că eşti supărată.
Eşti supărată că nu am mers 100 de mile ca să vedem afişe de teatru
şi să-l ascultăm pe acel tip cântând la chitară ?
Linişte ! Doarme maică-mea.
Tipul acela care semăna cu James Dean
se uita la tine ca la o porţie de "cannoli" proaspăt preparată.
Eşti îndrăgostit de Connie ?
Connie ?
Să nu-mi spui că nu ţii minte numele.
Nici nu m-aş fi uitat la ea dacă nu ne făceai cunoştinţă.
Am zis că o să-ţi placă.
Este elegantă şi frumoasă şi foarte citită.
O actriţă foarte citită ? Ce, asta e ca un trifoi cu patru foi ?
Majoritatea bărbaţilor o găsesc atrăgătoare.
Dacă vroiai să ieşi cu Ray Polito, trebuia să te duci.
Nu trebuia să-mi faci cunoştinţă cu altcineva.
Te rog ! Am crezut că vrei să vezi colecţia de afişe.
Nu mă interesează Connie. Deloc.
Poţi să te culci cu alte femei. Numai să nu-mi povesteşti.
Nu mă culc cu ea ! Vrei să te culci cu Ray ?
Doamne ! Aţi vrea să nu mai ţipaţi aşa ?
Nu pot dormi. Aveţi ceva pastile ?
Îmi pare rău, mamă. Nu pot să discut la ora asta.
- Am nevoie de calmante. - Jerry ? Vino aici.
- Vreau să îţi arăt ceva. - Acum ? Este ora două.
Vino aici ! Jerry.
Mă înnebuneşte balada asta. Spune-mi ce părere ai.
Dacă viaţa nu are nici un sens, de ce am ales să trăiesc ?
Dobel spune că nu alegem, ci sângele ne alege.
Şi ce sens au toate astea dacă mor ?
Freud a spus sex şi muncă.
Dobel spune că munca dă iluzia de înţeles,
şi sexul de continuitate.
O să exerseze acum ?
Hei, Paula ? Încerc să îmi clarific nişte idei pentru romanul meu.
Am nevoie de...
Am nişte idei de dialog care să facă legătura cu Judy Garland.
Am putea să vorbim despre asta mai târziu ?
Sunt atât de stresată. Nu ştiu de ce mi-e atât de frică să cânt.
- Unde îşi ţine Amanda pastilele de Valium ? - Acolo. O să-ţi aduc una.
Am nevoie de puţină linişte, măcar dimineaţa. Bine, Paula ?
M-am dus la baie să-i aduc mamei ei o pastilă de Valium.
Pentru că Dobel m-a făcut atât de suspicios,
nu am rezistat să nu-i deschid cutia cu steriletul
să văd dacă nu e acolo, şi nu era.
De ce are nevoie de contraceptive ? Pentru ce ?
Şi ce e cu mine ?
De ce mă stresează gândul că Amanda
se culcă cu cineva ?
Simt că mă sinucid, dar am atâtea
probleme, că dacă m-aş omorî nu s-ar rezolva toate.
Ce să fac ? Tu ce ai face ?
Ce ? Ce să fac ?
Dacă aş fi în locul tău, Falk, aş urmări-o.
De ce îmi bagi ideile astea paranoice în cap ?
De ce are steriletul la ea ? De ce nu ia pastile ?
Este ceva hormonal. Pastilele o înnebunesc.
Pastilele o înnebunesc ? Falk, e nebună !
Pentagonul ar trebui să-i folosească hormonii pentru arme chimice !
Nu pricep. Unde e ? Unde e steriletul ei ?
Îmi imaginez unde e.
Nu am mai urmărit pe nimeni până acum.
Nu este o ştiinţă foarte complicată, Falk.
Ideea e să nu te vadă. Unde este acum ?
- La ora de actorie. - Crezi tu.
Doamne, să nu spui asta. Normal că e la ora de actorie.
Nu ar lipsi de acolo. Este foarte importantă.
Şi acolo se întâlneşte cu partenerul de şcoală, Ray Polito.
Nu mă pricep la urmărit. De ce nu vii cu mine ?
Nu pot. Le-am promis elevilor să îi duc
la expoziţia Caravaggio de la muzeul Metropolitan.
I-am învăţat ceva cultură din când în când
ca să nu se bată cu lanţuri de bicicletă.
Sunt prea stresat ca să o pot urmări.
Nu e mare lucru, să ştii.
Te îngrijorează ce o să afli, asta e tot.
Eşti scriitor. Ai un dar.
Ar trebui să ai o prietenă care să te ajute şi să te încurajeze,
nu o acrobată căreia îi sare imediat ţandăra, care o să te pună să stai în cap
pentru a-i menţine buna dispoziţie. - Trebuia să mă uit.
Ceea ce nu ştii o să te omoare !
Ceea ce nu ştii nu o să îţi facă rău, ci o să te omoare !
Ca şi atunci când le-au spus că te duci la duş
dar apoi se adevereşte că nu sunt duşuri.
Ray Polito. Ştiam.
Unde ai fost ? Avem bilete pentru teatru deseară.
Paula, ai putea să ne scuzi ? Trebuie să vorbesc cu Amanda.
Doamne, Jerry. L-au împuşcat pe preşedinte ?
Fie, din partea mea. Am o întâlnire deseară.
Ce ? Ai o întâlnire ? Cu cine ?
Trebuie să mărturisesc. Cu un tip care m-a dus cu maşina.
- Unde ? - La întâlnirile de alcoolici.
- Super. Un alcoolic. - Nu este alcoolic.
Este prietenul alcoolicului, cel care ne-a făcut cunoştinţă.
Şi mai bine. Cu ce se ocupă ?
- Şopteşte. Despre ce vorbeşti ?
- Ce cauţi, cheile ? - Da.
- Sunt aici. - Are 26 de ani.
Extraordinar. Vrei să ieşi cu un tip de 26 de ani care şopteşte la teatru.
- Amanda, pot să vorbesc cu tine ? - Stai puţin !
- Te-ai supăra dacă m-aş tatua ? - Da.
- O să discutăm mai târziu. - Nu, mamă.
- O să mai vorbim. - Mamă, să nu-ţi faci tatuaj.
Mamă, cheile. Cheile tale.
- Mersi. - Eşti atât de nebună.
- Unde ai fost azi ? - La ora de actorie.
Nu, după aceea.
La un apartament al unei prietene, unde am repetat o scenă.
Nu. Nu-i adevărat,
pentru că ştiu că ai fost în clădirea şcolii cu profesorul tău.
Aşa e. Te-am văzut.
- Cum ? - Te-am spionat.
- Spionat ? - Aşa e. V-am văzut pe toţi trei.
Pe tine, pe profesorul tău şi steriletul tău.
Steriletul tău. Dacă nu e aici, unde poate fi ?
Nu există atelier de reparat sterilete.
Am fost acolo, Amanda. Am văzut tot.
Bine. Bine, m-am culcat cu Ron Keller.
Dar nu am făcut-o pentru că îmi pasă de el.
Nu ? Păi de ce, atunci ? Pentru a-l pedepsi ?
A trebuit să văd dacă nu am ceva.
Nu mă pot culca cu tine, persoana pe care o iubesc.
A trebuit să ştiu dacă am probleme de excitare.
A trebuit să ştiu dacă mai pot deveni excitată şi să am un orgasm !
Şi poţi ?
Da. Este o veste bună. Pot !
Bine. Vreau să încheiem relaţia asta.
Jerry, nu spune asta. Ştii că am nevoie de tine.
Ai nevoie de mine ? Cum poţi să ai nevoie de mine
când toate aceste sentimente pozitive îţi apar
când eşti cu oricine altcineva şi nu cu mine ?
Nu cu oricine. Cu Ron Keller.
Îmi aminteşte de taică-meu.
Eu îţi aduc aminte de taică-tău.
Tu îmi aduci aminte de părţile bune. El de cele rele.
Mi-am zis că ar trebui să le încerc pe toate.
Pentru a afla care e problema.
Cum am ajuns să fiu partea bună ? Cine sunt eu, Kris Kringle ?
Este o problemă enervantă. A trebuit să încercăm toate tipurile de preludii.
Unde e puşca ? O să mă împuşc.
Nu fii atât de mediocru ! Am făcut şi spre binele tău.
Oh, mersi. Pentru al meu ? Mersi că te-ai gândit la mine.
A funcţionat.
Acum ştiu că pot să devin excitată. Foarte excitată.
Pasională ! Pot avea orgasme.
Ca atunci când am început relaţia noastră.
Ştii ? Din acelea multiple, când mă caţăr pe pereţi.
Mă bucur să aud asta, Amanda ! Să ştii.
Asta este muzică pentru urechile mele.
Nu am nevoie de puşcă. O să sângerez aici pe covor.
Jerry, nu fii nervos.
Şi nu te enerva pe Ron. El a încercat doar să ajute.
Ron ? Cum să fiu supărat pe el ?
O să-l pun pe lista mea de Crăciun,
dacă o să aflu cum se face o scrisoare cu bombă.
Jerry... Te rog, Jerry.
Te rog. Ştii cât de mult te iubesc.
Am nevoie de tine. Nu pot trăi fără tine.
Te rog, Jerry.
Asta e aiurea, Jerry. Nu cred nici un cuvânt.
A spus că a făcut asta pentru terapie.
Asta este terapia la care i se face reclamă pe coperta de la Village Voice.
A vrut să ştie dacă mai poate deveni excitată.
Mă bucur că drăguţa aceea poate încă...
Încă nu a ajuns la stadiul de vino veritas.
Este un eros veritas.
Nu ştiu ce să fac, Dobel. Sunt ameţit rău.
Tu ai spus-o. Ţi-e teamă să dormi singur. Asta e toată povestea.
Te amăgeşti cu povestea cu dădăcitul,
cu pisicuţa asta care nu poate face sex,
şi cu managerul acela evreu, ştii ?
Să îţi spun ceva, eu sunt un evreu convingător,
dar tipul care e impresarul tău
este un membru al unui trib de evrei care trebuia să se piardă în istorie.
Şi mai ai şi psihologul acela care, ca şi D-zeu,
nu vorbeşte niciodată, şi care e mort, precum D-zeu.
Nu e nimic în neregulă dacă ţi-e frică. Aşa am fost creaţi.
De asta îţi trebuie o trusă de supravieţuire.
Ai nişte timp liber ? Vreau să discut cu tine.
Este doar o bodegă, dar au mâncare chinezească bună.
Avem noroc. Tocmai pleacă un tip.
Să îţi spun ceva.
Am o rudă în California care produce
şi face nişte spectacole de comedie la televiziune.
Ştiu că se caută echipe de scriitori de comedie.
Dacă le-aş spune că suntem o echipă, poate o să ne angajeze.
În California ?
Da. Toată acţiunea e acolo. Nu e aici.
Nu ştiu ce ar spune Amanda.
Cu toate că maică-sa a vrut întotdeauna să meargă la Hollywood.
Pot să-ţi explic ceva ? Eu mă refer la o briză de aer proaspăt.
Eu cu Sistemul de Învăţământ şi tu cu toată lumea.
Tu cu managerul tău croitor,
cu psihologul tău şi cu fata aceea care îţi dă dureri de cap.
Nu pot să îi părăsesc pe toţi... să mă duc singur acolo ?
Nu singur. Cu mine.
O să fim împreună aşa că nu o să ajungi iar singur.
M-am gândit mult, Falk,
şi mi-am zis că asta e ultima mea şansă.
Gândeşte-te la asta. Gândeşte-te.
Hei, am aşteptat să ocup acel loc timp de cinci minute.
Am stat aici cinci minute aşteptând să...
Ai vreo problemă dacă parchez aici ?
Ai aşteptat ? Ce păcat. Dacă eşti încet, eşti ratat.
- Sunt un om ocupat. Am treburi de făcut. - Dar am fost...
Ce, te-ai drogat de te cerţi cu el ?!
- Am aşteptat aici cinci minute ! - Vrei să te întâlneşti cu Dumnezeu ?
Vrei ? Dispari de aici !
Du-te acasă, bătrâne. Fă ce spune omul acesta.
Du-te, înainte să te bat măr !
Du-te în maşină şi pleacă acasă. Şi tu, întoarce-te !
Idioţii !
Doamne, Dobel.
Oricare dintre ei te putea face bucăţi.
Este chiar atât de important să insişti ?
Viaţa e nedreaptă. Chiar tu ai spus-o.
Ei au muşchi şi noi înţelepciune.
Mai târziu, în liniştea unui restaurant,
putem scrie o satiră şi să expunem prostia lor
şi să ne distrăm ca lumea. Sunt nişte ticăloşi.
Dar între timp, ei au muşchii mai mari.
Ce faci ?
De ce parchezi ? Dobel, ce faci ?!
De ce am revenit aici ? Pentru ce ? Dobel !
Oh, Doamne. Dobel !
Dobel !
Să mergem, Dobel ! Doamne.
Eşti nebun, ştiai ? Nebun !
Porneşte maşina.
Ce faci ?
Am avut sentimente amestecate pe ziua respectivă.
Pe de o parte eram convins că Dobel era un nebun psihopat.
Pe de altă parte, aveam un fel de admiraţie pentru el.
Eu probabil aş fi fugit. Ştiţi ?
Dar el nu a vrut să o lase moartă. S-a opus.
Întotdeauna există oameni care se opun.
Şi după cum spune el, problema e întotdeauna fascismul.
E nebun.
Şi cu toate astea gândul renunţării la tot
şi al unui nou început în California este atât de tentant şi de atrăgător.
De ce mi-e teamă ? Pentru că eu nu abandonez.
Singura dată când am rupt-o cu Amanda, ea m-a părăsit.
Totul s-a întâmplat atât de repede. Eu am fost cucerită de tine.
A fost doar o adiere şi apoi ne-am mutat împreună !
Cred că amândoi o să avem de câştigat din asta.
Eu nu am nevoie să stau despărţit. Ştiu că te iubesc.
Eu am nevoie !
Nu mă pot gândi.
Mă doare capul şi câteodată mi se închide gâtul şi nu mai pot respira.
Mă simt sufocată şi prinsă într-o capcană !
Poate ar trebui să dormim cu geamul deschis.
- Mă mut la April. - Şi dacă te-ai duce iar la psiholog ?
Ţi-am spus că nu au efect. Ştiu cum să-i păcălesc.
Toată vorbăria aceea că suntem făcuţi unul pentru altul,
şi căsătoria, eu...
S-a mutat. Eu am fost mizerabil.
Am mâncat mâncare chinezească la pachet în fiecare seară,
am visat despre moarte.
Am încercat să dau întâlniri, dar a fost greu să o scot din cap.
De ce nu vii la baie la fete ?
Uşa se poate închide. Putem fi singuri.
Vinul m-a adus într-o stare potrivită.
Bine. O să număr până la 30 şi o să vin la baie la femei.
Unde să ne întâlnim ?
Îmi pare rău.
Mintea mea este altundeva.
Apoi peste câteva săptămâni, la fel cum a plecat,
Amanda s-a întors.
Am venit înapoi. Dar dacă nu mă vrei, te înţeleg.
Te-ai întors ?
Nu am putut să fiu fără tine. Am încercat, dar nu am putut.
Nu te-ai mutat cu prietena ta, April, după cum ai spus.
Am aflat că te-ai dus în Napoli cu Tony Hanken.
Poţi să înţelegi de ce.
A vrut să mă duc cu el la Napoli şi Roma.
A fost atât de romantic.
Sunt locuri pe care le-am visat doar. Am crezut că asta vreau.
Dar mi-a fost prea dor de tine.
Dar normal că te-ai culcat cu el.
Da, dar m-am gândit la tine.
Eu cu tine făceam de fapt sex în Napoli şi Florenţa,
şi Veneţia, şi pe avion la 40000 de picioare...
Bine. Ajunge.
Oh, da... şi la Vatican.
Eu nu m-am gândit la altceva în timp ce o făceam,
decât la cum ţi-ar fi plăcut acel tavan.
Deci m-am întors. Sunt acasă pentru că...
Nu pot trăi fără tine.
Am făcut sex în acea seară. A fost minunat.
Dacă unele momente din viaţă ar putea dura mai mult,
să stea timpul îngheţat, ca şi o vază veche.
Paula, ai vrea să nu faci gălăgie ? O să o trezeşti pe Amanda.
Jerry, nu l-ai cunoscut pe Ralph. El e Ralph !
Ai putea să nu faci gălăgie ? Amanda...
am văzut-o pe Elaine Strich pe Broadway azi.
A fost extraordinară !
Incredibil ! Aş vrea să pot şi eu cânta aşa !
- Poţi. - Pot.
Adică am voce.
Dar îmi trebuie nişte dialog din partea ta, Jerry.
Absolut. Îmi pare rău, eu...
Ralph, nu-mi pune mult. Nu am mai gustat cocaină.
- Numai un pic. - Este cocai... ceea ce voi...
- Este... ? - Sunt droguri.
Droguri ? Ce faceţi cu alea ? Şi pe calculator ?
Eşti ca un băţ în noroi !
- Poţi lua şi tu. - Nu o să iau.
- Ce se întâmplă ? - Le-am spus că o să te trezească.
Mamă, ştii cât îmi e de greu să dorm.
Am luat două pastile la culcare.
Am văzut-o pe Elaine Stritch pe Broadway. Vrei nişte cocaină ?
Nu, nu vrem cocaină, Amanda.
- Nu am gustat niciodată. - Eu multe nu am gustat !
- Bungee jumping, luptele cu aligatorii. - Aş vrea puţin.
- Nu ştii ce faci ! - Fără teamă, Jerry.
Ralph ştie exact ce face.
- Nu ai de ce să te temi. - Super. Nu o să fiu părtaş.
Eşti foarte conformist !
Mulţumesc, Paula.
Are dreptate. Niciodată nu vrei să faci ceva ieşit din comun.
Eu sunt gata să fac anumite chestii de care tu nu eşti gata. Da ?
- Ce vrei să spui cu asta ? - Nimic.
Nu o să trag cocaină pe nas, bine ?
Sunt un băiat evreu corect, da ?
Nu-mi bag nimic pe nas. Doamne, Paula !
- Tu eşti serioasă ? - Nu ştiu. Fac cum trebuie ?
O să te facă să te simţi sexi, Jerry.
Da ? Te face să te simţi sexi ?
- Sexi. - Cred că e interesant.
Pe unii îi face să se simtă sexi. Pe alţii furioşi.
Cu ce noroc am eu, probabil o să vii cu cuţitul la mine.
Haide, ia măcar o porţie !
Ştii ce îţi face asta la membrana nazală ? Le mănâncă.
- Fă asta cu mine. - Nu !
Poate o să mă excite.
Bea un pahar, dragă.
Trebuie să vorbesc cu Dobel.
Este doar o chestie socială. Nu suntem dependenţi.
Au tras cocaină pe nas ! Îţi dai seama ?
Maică-mea îmi dădea fulgi de porumb. Ea îi dă fiicei ei cocaină !
Şi asta nu a rezolvat problema noastră în pat.
Nu îi făceam ochi dulci prietenului mamei mele.
Doamne, ce paranoia eşti.
De ce să foi interesată de unul care şopteşte,
care locuieşte în Topanga Canyon şi are o maşină din aia SUV mare
şi unelte German Shepherds şi drujbe.
De unde ştii atâtea despre el ?
Am discutat cu el.
Deci vrei să spui că eşti de partea apărării pentru că nu ai tras cocaină ?
Nu e vorba de cocaină. Ci de principiu.
- Ce principiu ? - Şi să ştii că nu se înşeală complet.
Sunt prea rigid şi disciplinat.
- Ce-i asta ? - Nu vrei să ştii.
Un monolog al unui aşa-zis comediant
care crede că dacă eşti ofensiv eşti şi distractiv ?
Aş vrea să fie aşa. Oricum acasă nu mai pot să scriu.
- Ce este ? - Prelungirea contractului cu Harvey.
- Nesemnat, desigur. - Nu înţelegi, da ?
Dacă nu semnez, o să moară literalmente.
- O să se sinucidă. - Înţeleg.
Nu, nu înţelegi.
Ce faci ? Dobel, ce naiba faci ?!
- Ce ai ? - Unde te întâlneşti cu el ?
Ce ai făcut ?
- La "Isabella". Ce ai făcut ? - Du-te acolo şi spune-i că s-a terminat.
Spune-i că o să mergem împreună în California să scriem în echipă.
Eşti nebun ? De ce ai rupt asta ?!
Pentru că nu ai să mai pierzi nici cinci minute cu el,
şi cu atât mai puţin şapte ani neîndemânatec
care te jecmăneşte de bani de nu te vezi.
Nu pot să-i spun că e gata, Dobel. Nu pot...
O să vin cu tine. O să stau acolo în timp ce vorbeşti cu el.
O să te susţin moral. Şi să nu baţi câmpii.
Din moment ce faci asta, eşti pierdut.
Îmi pare rău că am întârziat.
Mama are hipersecreţie la tiroidă.
Îmi pare rău.
M-am întâlnit cu Dick Mallory.
Lucrează cu un comic care are nevoie de materiale.
Normal că i-am spus preţul tău.
I-am spus, ştii, cu ce te ocupi.
Copilul se ocupă de treburi murdare, multe bancuri de baie.
I-am spus: "Jerry Falk este un profesionist."
"Dacă ai nevoie de bancuri din astea, o să ţi le scrie."
Harvey ?
- Ce are vocea ta ? - Ar trebui să vorbim.
Da. Aşa sunt eu.
Întotdeauna îmi place să fac afacerile înainte de a mânca.
Aşa poţi să te relaxezi şi să te bucuri de mâncare.
Ai adus contractul, aşa-i ?
Harvey...
nu spune nimeni că nu ai fost alături de mine de la început.
Şi dacă crezi că e uşor să te ocupi de un tânăr de 18 ani...
lumea afacerilor e ca o junglă.
Şi ai făcut o treabă foarte profesională.
Şi te-am plătit... de la bine în sus.
M-am gândit chiar că balanţa câştigului s-a înclinat înspre tine.
Acum... acum mă văd mergând
într-o cu totul nouă direcţie.
Adică ?
Sunt interesat de chestii mai serioase.
Un roman, poate ceva piese de teatru, poate chiar în afara sferei comicului.
Glumele aduc bani. Ce e distractiv, se plăteşte.
Poţi încerca să şi scrii o carte, când vei fi
bogat, într-o zi.
Tinerii nu citesc în zilele astea.
Harvey...
Ce-i ? Eşti palid.
Nu o să prelungesc contractul cu tine.
Ce ?
Ştiu că ţi se pare dezamăgitor,
dar mă mut în California şi am alte priorităţi.
- Ce faci ? - Nu o să mai am nevoie de un manager.
Nu prelungeşti contractul cu mine ?
Nu e sfârşitul lumii.
- Mă laşi baltă ? - Nu, nu te las baltă. Mă mut.
Îmi schimb ţelurile. Nu o lua în nume de rău.
Nu ! Viaţa mea...
Viaţa mea e sfârşită. Nu semnezi contractul ?!
Harvey, calmează-te.
Dar viitorul meu ! Planurile mele !
Umilinţa ! Mă laşi baltă !
Exagerezi.
Eşti nerecunoscător,
ipocrit, trădător... păduche ce eşti !
Oameni buni, nu e ceea ce credeţi.
- Mi-am investit toate visele în tine ? - Plec din oraş.
- Cu ce am greşit ?! - Nimic.
- Te-am dezamăgit ?! - Ai fost extraordinar.
Nu am putea să discutăm despre asta altundeva ?
Asta primesc eu pentru ani întregi de loialitate ?!
Harvey, nu semnează toată lumea contracte pe viaţă.
Se înnegreşte camera ! Se face neagră !
Oxigen ! Oxigen !
Dobel ! Dobel !
Mă concediază ! Asta este recompensa mea !
- Sunt dat afară ! - Nu a primit bine ştirea.
- Durere în piept ! - Aţi putea să-i aduceţi nişte coniac ?
Te rog să te răzgândeşti. Spune-i să se răzgândească.
O să mă duc acasă şi o să mă mai gândesc.
Ascultă aici ! Nu se va răzgândi.
Pleacă din oraş. Continuă-ţi viaţa.
Daţi-vă la o parte. Calmaţi-vă.
Oh, Doamne !
Mi se pare că are puls.
- Ce am făcut ? - Ar trebui să chemăm o ambulanţă.
O ambulanţă ? Ce am făcut ? Oh, Doamne !
Calmează-te. O să-l maseze paramedicii pe piept.
L-am omorât ! Nu trebuia să te ascult.
Câteodată victimele îşi revin. Nu ai nevoie de un impresar.
Poate că nu, dar nu vreau să moară.
Calmează-te ! Dacă moare pentru că nu ai semnat contractul,
atunci nu ai nimic de-a face cu el.
Harvey ?
Harvey nu a murit. După cum a spus Dobel, el a supravieţuit.
M-am plimbat prin oraş, încercând să-mi adun gândurile.
Ori de câte ori sunt în necaz, mă duc la plimbare în oraş.
Dacă mă plimb în New York îmi limpezesc gândurile.
Nu pot să neg acest lucru.
Eram cuprins de un sentiment de libertate, de entuziasm.
Salut !
- Bună ! - Salut.
Jerry, îţi aduci aminte de Connie.
- Îmi pare bine să te văd, Connie. - Am chemat-o la cină.
- Găteşti ? - Da.
Fac spaghete.
Mă ia peste picior pentru că ştiu
să fac spaghete doar pentru opt persoane.
Nu pot schimba reţeta proporţional.
Deci în seara asta o să avem cinci porţii în plus.
Am veşti bune ! Drumurile mele şi ale lui s-au separat.
Spaghete pentru opt persoane este excelent.
Să vă explic cum s-a întâmplat.
Iată-mă acolo, distrându-mă, puţin beat.
Am băut două pahare şi eram gata să dau spargere la bancă.
Am început să văd de ce vorbea Connie despre ea cu atâta entuziasm.
Era foarte şarmantă, drăguţă şi deşteaptă.
Am început să am senzaţia că mă vede atrăgător.
Niciodată nu mi s-au părut bărbaţii arătoşi obişnuiţi atrăgători.
Eu prefer feţele cu caracter.
M-am îndrăgostit de oameni care arătau destul de ciudat.
După cină, m-am trezit în bucătărie cu Connie,
şi am dorit să o ating.
Spun asta pentru că e pentru prima oară de când am cunoscut-o pe Amanda
că mă uit la altă femeie.
Şi am început să mă gândesc că poate a sosit timpul
să împachetez şi să o iau de la capăt în California cu Dobel.
Întrerup şedinţele şi mă mut în California cu Dobel.
Ne aşteaptă o posibilitate de angajare.
O să-mi fie dor de New York, dar dacă adun destui bani,
pot să mă întorc aici şi să lucrez la proiectele mele.
Ce zici de decizia mea ?
Tu ce zici de ea ?
Le-am spus că plec. I-am anunţat şi nu o să mor de foame.
Am pus de-o parte ceva bani. Cel mai mult o să-mi fie dor de copii.
Copii sunt minunaţi. Deştepţi.
Ar trebui să vezi ce inventivi sunt
în a trece cu arme de detectoarele de metale. Sunt nemaipomeniţi.
- Acum va trebui să-i spui Amandei. - Ştiu.
Şi vezi să nu tergiversezi.
Am tergiversat cu Harvey ? Nu.
Nici nu ştiu ce înseamnă a "tergiversa",
deci cum aş putea să tergiversez ?
O să moară.
Amanda ? Amanda, trebuie să discutăm.
- Salut. - Salut.
- Vreau să discutăm despre ceva. - Şi eu trebuie să vorbesc ceva cu tine.
Cred că ar trebui să încep eu, pentru că e ceva serios.
Şi în cazul meu e la fel.
- Ne putem aşeza ? - Da, cred că ar trebui să ne aşezăm.
- Mă mut în Los Angeles. - Mă mut de aici.
Ce ?
Vreau să fiu sinceră cu tine, Jerry.
Am cunoscut pe cineva şi m-am ataşat serios de el.
- Ai cunoscut pe cineva ? - Da.
- Ai avut un amant ? - Nu, şi nici nu vreau să am.
Nu pot să te mai mint şi să mă tot ascund.
- Unde l-ai cunoscut ? - În drum.
Probabil că ai petrecut ceva timp cu el de te-ai ataşat de el.
Am băut câteva pahare împreună, nimic serios. Doar am discutat.
Deci te întâlneai cu cineva.
Am purtat nişte discuţii nesemnificative.
Te-ai culcat cu el ?
Doamne, Jerry. Ce crezi că sunt ?
- Te-ai culcat ? - O dată. Şi a fost rapid.
A trebuit să văd dacă suntem compatibili sexual.
Nu mi-am permis să am o relaţie cu altcineva.
De asta sunt atât de sinceră. Vreau să fiu corectă.
Nu mai am cuvinte, eu...
Nu ştiu ce să spun. M-ai ameţit.
Mă mut. Totul o să fie limpede şi sincer.
Mama o să mai stea aici până ce mă aranjez cu Phil.
- Phil ? - O să dureze doar o lună,
până când se termină divorţul lui Phil.
Nu. Maică-ta nu poate rămâne aici. Am spus că mă mut în California.
- Nu voi fi aici. - Nemaipomenit !
Ai primit o slujbă acolo ?
Da. Dobel şi cu mine, la o emisiune TV.
Excelent. O să îi dai gata.
Idioţi care sunt rataţi în New York se duc în LA şi devin milionari.
Doamne, e mult mai bine aşa.
Nu a fost corect felul în care am trăit,
tu a trebuit să rezişti incapacităţii mele sexuale,
şi eu mă uram tot timpul.
Este trist, dar este mai bine aşa.
Ştii ce ar fi romantic ?
Dacă am mai face odată sex.
- De dragul vremurilor trecute. - Am crezut că nu poţi.
Acum totul e diferit. S-a schimbat balanţa psihică.
Cine ştie ? Poate o să ajungem să avem o relaţie.
Am făcut-o ! Am reuşit. Am tăiat legăturile.
Mă simt liber şi entuziasmat
ca şi cum aş fi în cădere din cer.
Mă simt încrezător şi foarte optimist
dar zici că sunt îngropat de viu. Nu ştiu.
Sunt sigur că imediat ce vom ajunge în LA şi o să începem noua muncă...
Apropo, am cumpărat nişte sacoşe.
Ce-i ? Ai o voce ciudată.
Unde ? Acum ?
Nu cred că ştiu unde este asta în parc. Unde este ?
Bine. O să găsesc eu locul.
- Ai întârziat ! - Nu ai putut alege un loc mai ascuns ?
- Te-a urmărit cineva ? - Nu ! Nu mă urmăreşte nimeni.
- Stai să vezi ce a spus Amanda. - Trebuie să-ţi explic ceva.
Datorită circumstanţelor, cred că ar trebui
să mă mut într-un cartier mai liniştit. Să zicem în Alaska sau undeva.
- Ce vrei să spui ? - Trebuie să te duci de unul singur.
- Nu mă duc. - Ce ?
Ai postul. Te aşteaptă totul acolo. S-a rezolvat.
Nu, nu, nu. Nu asta a fost înţelegerea.
Mergem împreună, în echipă, Dobel.
Eşti adult. Te descurci de unul singur.
Nu înţeleg. Ce s-a întâmplat ?
Nu vrei să ştii.
Nu ai cum să mă laşi baltă şi să nu-mi dai o explicaţie.
Mi-am schimbat toată viaţa. Ce s-a întâmplat ?
O prostie, Falk. Ştii cum e.
Aseară, m-am dus într-un alt stat.
Nu mă întreba unde. Cu cât ştii mai puţin, cu atât mai bine.
Încercam să-mi vând maşina
unui posibil cumpărător ca un preambul pentru călătoria noastră.
Şi veneam spre casă, şi am băgat viteză.
Care e farmecul unei maşini ca asta, dacă nu poţi merge în viteză cu ea ?
Şi m-au oprit doi poliţişti.
Au fost foarte răi, şi a fost ca o reacţie în lanţ.
Au spus nişte remarci şi au început să fie violenţi,
şi eu am făcut nişte remarci, şi ei au devenit duri,
şi apoi au început să se ia de religia mea,
ceea ce mi s-a părut aiurea.
Religie ? Eşti ateist.
Da, sunt ateist, dar...
dar am fost jignit, oricât de indirect ar fi spus asta,
dar au insinuat că Auschwitz-ul a fost doar o temă de parc.
Oricum, puţin însângerat, m-am întors la apartament,
şi mi-am luat una dintre multele arme, şi m-am întors să-i găsesc.
Să nu îndrăzneşti să spui că i-ai împuşcat.
Nu i-am găsit pe amândoi, doar pe unul.
Din câte a decis soarta, l-am găsit pe cel mai porcos dintre ei.
Cât de serioasă e treaba ?
Într-o finalizare satirică, m-am gândit că ar fi amuzant
dacă l-aş împuşca în fund, dar era întuneric şi eram emoţionat,
şi ştii, asta mi-a scăzut acurateţea.
Dobel !
Doamne !
Ştiam eu că o să folosesc trusa de supravieţuire odată.
Este doar pentru puţin timp, până se liniştesc apele.
Doamne. Oh, Dobel.
Dobel.
Nu am ştiut niciodată dacă povestea lui era adevărată,
sau numai o ficţiune pentru a mă face să mă duc singur.
Nu l-am mai văzut şi nici nu am mai auzit de el vreodată.
După câte îmi imaginez, pescuieşte la copcă în lacul Yucon.
M-am gândit mult la personajul acesta ciudat, imprevizibil,
şi mi-am amintit cu drag după-amiezele din Central Park.
În viaţă nu vor fi puţini cei care îţi vor spune cum să trăieşti.
O să aibă toate răspunsurile... ce să faci şi ce nu.
Nu te certa cu ei. Spune-le: "Este o idee excelentă"
şi apoi fă ce vrei.
Orice ai scrie, vezi să fii cât mai original,
dar dacă trebuie să furi, să furi de la cei mai buni.
Şi dacă ai mare grijă de stiloul tău
şi îl usuci după fiecare folosire,
o să dureze mai mult decât orice altă relaţie.
Gluma cea mai potrivită pentru Dobel este remarca:
Chiar şi un ceas care e stricat, arată bine ora de două ori pe zi.
Dobel avea simţul umorului şi ar fi apreciat
faptul că am mai folosit odată un cuvânt de-al lui,
anume o privire "accidentală" asupra Amandei în drum spre JFK.
Doctorul !
Ştiam că acel doctor a pus ochii pe ea.
Ce aţi spus ?
Ziceam cât de ciudată e viaţa,
cât de plină e de mistere de neexplicat.
Păi, toate sunt la fel, să ştii.
Sincronizarea: "roeduard" pentru varianta: "Anything. Else.2003.720p. BluRay. X264-[YTS.AG] "
Traducerea: filmemultero
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/45njb Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari