Traducere şi adaptare: CAMY Subtitrări-Noi Team
www.subtitrări-noi.ro
Aceasta este o poveste care a început într-o seară caldă de primăvară...
la reuniunea celor 20 de angajaţi ai Motors Century.
A fost o seară pe care nu o voi uita niciodată.
Când proprietarul companiei a murit, copiii lui au preluat conducerea...
şi au venit cu un nou plan de-a conduce fabrica.
Planul era ca toată lumea să muncească din răsputeri,
dar salariile fiind în funcţie de profitul fabricii şi nevoile lor...
Adică, cei care au pretins că au mai multă nevoie de bani...
au fost plătiţi cel mai bine.
Acesta este un moment crucial în istoria acestei companii.
Ţineţi minte, acum depindem unii de ceilalţi...
prin legea morală pe care toţi am votat-o şi am acceptat-o.
Eu nu.
N-o accept.
Vorbele lui au cauzat confuzie,
dar s-a ridicat şi a rămas loial convingerilor sale.
Voi opri toate astea pentru totdeauna.
Cum?
Voi închide Motorul Lumii.
Cine-i individul?
Şi cu aceste cuvinte, a plecat.
În următorii 12 ani, luminile s-au stins în marile fabrici...
care fuseseră solide de generaţii.
Porţile lor s-au închis de parcă o putere le transformase în carcase goale.
Lumea se prăbuşea în linişte fără a se întrezări vreo speranţă.
Oceanele nu mai erau sigure.
Mărfurile nu mai ajungeau la destinaţie.
Liniile aeriene private erau prea scumpe pentru a fi folosite.
Regulamentele au strangulat producţia de cărbune, gaze, petrol şi energie nucleară.
Penele de curent erau frecvente deoarece cuprul nu era disponibil
pentru menţinerea liniilor de transport.
Taggart Transcontinental, cea mai mare cale ferată din ţară,
a fost una din puţinele care mai funcţionau.
Am început să ne întrebăm, să vorbim despre ce spusese
şi ne-am gândit că poate s-a ţinut de cuvânt...
Poate chiar oprise Motorul Lumii.
Unii chiar au încercat să-l găsească, dar dispăruse fără urmă.
La fel şi mulţi alţii.
Ne-am întrebat ce fel de putere putea să aibe ca să-şi ţină promisiunea.
MIDAS MULLIGAN - Preşedinte Banca Mulligan Cea mai mare bancă americană
Dispărut
Cei mai buni şi străluciţi savanţi păreau că dispar fără nicio explicaţie.
ELLIS WYATT - Compania petrolieră Wyatt Cea mai mare producătoare de energie
Dispărut
Poate că oamenii au continuat să pună întrebarea
pentru că ştiau că ceva a dispărut din lume.
Poate de asta am început s-o spunem.
DR. HUGH AKSTON - Profesor de filozofie Universitatea Patrick Henry
Dispărut
Nu puteam să nu ne gândim la tânărul inginer laborant...
care spusese că va opri Motorul Lumii.
Vedeţi, numele lui era...
- Cine este John Galt? - John Galt.
Atlas Shrugged 3 Cine este John Galt?
DAGNY TAGGART Preşedinte Taggart Transcontinental
Nu te mişca.
Dnă Taggart, eşti rănită.
- Mă cunoşti. - De mulţi ani.
- Eu te cunosc? - Cred că da.
- Cum te cheamă? - John Galt.
Te cheamă John Galt?
De ce eşti speriată?
Pentru că te cred.
Pe tine te urmăream?
Da.
Unde-i avionul tău?
Pe o pistă de aterizare.
O pistă de aterizare?
De cealaltă parte a văii.
Nu era... Nu era nimic acolo.
Uită-te îndeaproape.
Vezi imaginea refractată?
Este ca să ţină departe intruşii.
Îl sun pe dr. Hendricks. Vezi ce poţi face.
Bine.
Salut, doctore. Da, avionul.
Dagny. Eşti bine?
Este cumva dr. Akston?
Slavă Domnului.
Am luat ce-am putut de la epavă.
Ultima dată când te-am văzut, ţi-am spus că nu-l vei găsi niciodată.
- Iar acum eşti în braţele lui. - În braţele cui?
În braţele celui pe care îl căutai... Studentul meu de la Filozofie.
Omul care a inventat Motorul.
Tu ai inventat Motorul?
Ai avut noroc că nu ţi-ai rupt gâtul.
- Se simte bine? - Aşa pare.
Nu am plănuit asta.
Va fi responsabilitatea mea.
Unde suntem?
Valea lui Mulligan.
Midas!
- Ce cascadorie pe cinste, Dagny. - Ce faci aici?
Ţi-am văzut avionul.
Nu mi-am imaginat că este pilotat
de una din cele două persoane care încă lipsesc din vale.
Cine este celălalt?
Hank Rearden, desigur.
Mă bucur că eşti întreagă.
Doctorul Hendricks se va întâlni cu tine.
Dacă se simte în stare, adu-o diseară la mine acasă.
Voi aranja ceva.
- E casa ta? - Da.
Bine. Uşurel.
Bună, Dagny.
Sunt dr.Thomas Hendricks.
- Pot să mă uit la rănile tale? - Neurochirurgul?
Da, dar aici în vale, practic şi altfel de medicină.
Va dura doar o secundă.
Este un dispozitiv de diagnosticare pe care l-am dezvoltat aici, în Atlantis.
Orice doctor ar trebui să aibe unul.
Este incredibil ce poţi realiza fără birocraţie.
În regulă. Veşti bune. Nu e nimic grav.
Gleznă luxată, nişte vânătăi.
Niciun semn de contuzie.
Aş dori să nu stai în picioare câteva zile şi să te odineşti.
Sună-mă dacă ai vreo întrebare.
- Mulţumesc, doctore. - Cu plăcere.
Trimite-mi factura.
Nici pomeneală. Nu, eu... Voi plăti singură toate astea.
- Discutăm mai târziu. - Primul nostru intrus.
- Mulţumesc, doctore. - Bine.
Deci tu ai inventat Motorul?
Hai să te ducem în camera ta.
- Pot să merg. - Ştiu.
Uite-aşa.
- Sunt oaspete sau prizonieră? - Alegerea este a ta.
Cum poţi alege când ai de-a face cu un străin?
Nu eşti străină.
N-ai denumit calea ferată John Galt după numele meu?
Ba da. Dar i-am pus numele duşmanului meu.
E o contradicţie de care va trebui să-ţi dai seama...
mai devreme sau mai târziu.
Tu ai fost, nu-i aşa?
Tu mi-ai distrus calea ferată.
- Tu eşti distrugătorul. - Odihneşte-te.
Midas ne-a invitat la cină.
Vor fi prezente persoane care abia aşteaptă să te vadă.
De ce aş avea încredere în tine?
Criza mondială se înrăutăţea.
Şi cum şeful statului anunţase că se va adresa naţiunii,
vorba se răspândea rapid că un alt gigant al industriei,
Dagny Taggart, dispăruse.
Între timp, guvernul a mărit din nou recompensa
pentru prinderea piratului Ragnar Danneskold.
Dagny. Pentru cineva care s-a prăbuşit arăţi al naibii de bine.
Mulţumesc, Midas.
Iar tu... tu arăţi la fel. Intraţi.
Doamnelor şi domnilor, Taggart Transcontinental.
Aplauze!
Dagny, e minunat să te avem aici.
Distracţie plăcută.
Mulţumesc, Rebecca.
Toţi cei de aici au o poveste.
- E cumva Kay Ludlow? - Direct de la Hollywood.
Cum ai ajuns aici, Midas?
Eu? Averea mea se bazează pe bani împrumutaţi pentru locuinţe şi fabrici,
şi am împrumutat numai celor care ştiam sigur că vor rambursa banii.
Sigur.
Spuneau că sunt nemilos, dar am putut trăi cu asta.
Dar când m-au obligat să dau bani celor care nu puteau plăti înapoi,
am plecat.
Vino. Trebuie să-ţi fie foame.
Când politicienii au început să ia decizii medicale în locul meu,
am decis că nu mai pot continua.
Aici în vale, îmi tratez pacienţii folosindu-mi judecata profesională,
şi nu nişte directive politice.
Dagny, suntem în grevă.
Ce s-a întâmplat cu Midas, ce s-a întâmplat cu doctorul,
s-a întâmplat cu fiecare dintre noi.
Nimeni nu depinde de celălalt, Dagny.
Dar cei care sunt la putere, cred altceva.
Noi onorăm caritatea şi bunăvoinţa
dar ele trebuiesc furnizate în condiţiile benefactorului...
Voluntar, nu prin forţă.
Puterea încearcă să ne facă să ne simţim vinovaţi de succesul nostru.
Şi suntem vinovaţi... vinovaţi că ne-am sacrificat...
şi pentru că am lucrat în condiţiile lor.
Aşa că, a trebuit să ne retragem, să intrăm în grevă.
Cum rămâne cu cei lăsaţi în urmă?
N-am lăsat nimic în urmă, Dagny.
Am luat cu noi singurul lucru de valoare.
Dagny, este o grevă intelectuală.
Care sunt cererile?
Niciuna. Nu încercăm să ne impunem valorile, în lumea lăsată în urmă.
Sunt liberi să continue să creadă absolut ce doresc.
Dar vor trebui s-o facă fără ajutorul nostru.
Dagny.
Ellis Wyatt.
Nu-mi vine să cred.
M-am simţit abandonată.
Am terminat calea ferată să-ţi transport petrolul şi tu ai dispărut.
Ai renunţat când am avut cea mai mare nevoie de tine.
Toţi aţi făcut-o.
Acum ştii de ce.
Poate, dar ai făcut o sarcină dificilă să fie aproape imposibilă.
Dagny, n-am mai putut sprijini un sistem care era hotărât să mă distrugă.
Dacă i-aş fi lăsat... Nu s-ar mai fi oprit.
Toţi cei de aici ştiu asta.
Ştim ce înseamnă să construieşti ceva...
şi cât de puţină recunoaştere primeşti de la lumea exterioară.
Meriţi mai mult.
Meriţi să auzi ce-am auzit toţi când am ajuns aici...
Bravo, Dagny. Bravo.
În timp ce guvernul era ocupat de votarea Actului Unificării Metalelor
încercând rezolvarea lipsei de oţel printr-o reglementare mai importantă,
Ragnar Danneskold a scufundat mai multe vase ce transportau cupru
şi care au avut ca rezultat întreruperi electrice mai dese.
Dagny, vreau să rămâi aici o lună...
doar ca să te convingi, iar la final poţi alege dacă rămâi sau pleci.
Dar în timpul petrecut aici, trebuie să urmezi regulile noastre.
Prima este ca nimeni nu furnizează susţinere nemeritată pentru altcineva.
Voi plăti eu cumva.
Mă îndoiesc. N-ai niciun ban.
Poftim?
Banii tăi nu au nicio valoare aici.
Ce vrei să spui?
Aici, în Gulch, facem afaceri în aur.
Înţeleg.
Atunci, îmi voi câştiga şederea.
- Cum? - Angajează-mă.
Gătesc şi spăl lenjerie în schimbul cazării şi a mesei.
şi ceva bănuţi să port şi altceva în afară de astea.
Chiar vrei să faci asta?
Da.
Atunci, eşti angajată.
Poftim.
Un avans.
De unde le-ai luat?
De la Banca Mulligan.
A cuie este casa asta?
Francisco.
El a fost primul.
Şi-a distrus reputaţia şi afacerea familiei pentru greva?
Şi asta nu-i tot.
Ştii că noi doi am fost apropiaţi o vreme.
Ştiu.
Ce ţi-a spus?
Nimic special, dar tonul cu care a spus-o?
Absolut tot.
Va fi fericit să te vadă.
Ragnar Danneskold?
Dagny Taggart. Te-ai alăturat nouă?
Nu, n-am făcut-o. eu...
Spărgătoare de grevă?
Am doborât poarta. La propriu.
Deci eşti spărgătoare de grevă.
Iar tu eşti pirat.
Nu-i aşa?
M-au acuzat că fac oceanele nesigure.
Dar numai pentru că acele nave transportau mărfuri
luate cu forţa de guvern de la proprietarii de drept.
Eu doar înapoiez ce s-a furat.
Dacă asta mă face să fiu pirat... Aşa să fie.
Ne mai vedem, sunt sigură.
- Bună, dnă Taggart. - Bună.
Nu sunt la şcoală?
Nu, îi şcolesc eu acasă.
M-am alăturat grevei pentru că nu voiam să-i introduc într-un sistem...
care nu-i învăţa să gândească.
Presupun că aici au nişte modele pe cinste, nu?
Da, au. Şi sunt foarte fericiţi.
- Să aveţi o zi bună. - Mulţumesc.
Mulţumesc.
Cea de-a 100-a aniversare a Podului Taggart,
cel mai important pasaj de cale ferată din America,
a început şi s-a terminat cu cântec.
Jim Taggart a continuat intenţionat să inducă publicul în eroare,
anunţând că lipsa sârmei de cupru
nu va afecta neapărat transportul de grâne din Minnesota.
De asemenea, a anunţat că Dagny a murit,
şi că absenţa ei nu va afecta operaţiunile căilor ferate.
Domnilor, ştiinţa aparţine oamenilor
şi nu unui singur individ doar pentru că el a inventat ceva.
DOMNUL THOMPSON Şeful Statului
JAMES TAGGART Director Taggart Transcontinental
DR. FLOYD FERRIS - Director asociat Institutul de Stat al Ştiinţelor
WESLEY MOUCH Şeful Biroului de Planificare Economică
Fiecare om de pe faţa pământului...
are dreptul de-a împărtăşi avantajele progresului tehnologic.
Este extrem de important ca noi să menţinem pozitivă opinia publică.
Nu ne putem permite să criticăm acum proiectul.
Domnilor, ar trebui să fim mândri să inaugurăm această nouă eră.
Aceste noi instrumente ale păcii, ne vor proteja de orice fel de agresori.
Proiectul F ne va permite să păstrăm ordinea şi protecţia publicului.
Domnule Thompson...
Jimmy. Îmi pare rău să aud despre sora ta, Dagny.
Ne va lipsi enorm.
Mulţumesc. Vreau doar să ştiţi că...
avem nevoie de Actul de Unificare, pentru salvarea transporturilor.
Toţi pentru unul, unul pentru toţi. Aici este cheia.
Să punem lucrurile în mişcare.
De fapt, l-am numit pe Cuffy Meigs pentru a conduce iniţiativa.
Pentru binele publicului.
Categoric.
Trebuie să ne asigurăm că discursul va fi transmis pe toate reţele.
Într-un fel, această vale reprezintă
ceea ce stră-străbunicul tău, Nat, a văzut în această ţară.
Posibilităţi nesfârşite în care inovaţia este recompensată.
A construit Podul Taggart peste râul Mississippi
şi a conectat o întreagă naţiune prin calea ferată.
Când instanţele de judecată au încercat să-l oprească, s-a luptat şi a învins.
Podul este încă acolo şi în zi de astăzi.
Adevărat, dar pe măsură ce ţară a prosperat,
oamenii au dat guvernului din ce în ce mai multă putere.
Cei de la putere au văzut o ameninţare în oamenii de afaceri,
aşa că, au confiscat patentele în numele binelui public.
Iar tu i-ai convins pe ceilalţi să intre în grevă.
Fiecare din ei a fost invitat aici.
Tu eşti singura persoană care a ajuns aici din întâmplare.
Dacă alegi să rămâi,
va trebui să te alături nouă în ce urmează să facem.
Ai de luat o decizie importantă.
Dar iubesc calea ferată pe care a construit-o străbunicul meu.
Noapte bună.
A fost dificil pentru ceilalţi?
Prima noapte a fost.
Asta este camera unde au ajuns?
N-am intenţionat niciodată să ocupi această cameră.
Noapte bună.
Minele de Cupru Francisco D'Anconia
cele mai mari mine din lume rămase,
au fost închise în urma unor serii de explozii.
Niciun muncitor nu a fost rănit, dar nici alt cupru nu a fost disponibil.
Francisco.
Ai întârziat două zile. Ce s-a întâmplat?
- Scuze de întârziere, John. - Intră, îţi aduc ceva de băut.
Am venit să-ţi spun că nu voi sta mult.
- Francisco. - Sunt îngrijorat...
Dagny. Nu-mi vine să cred că eşti în viaţă!
Şi eşti aici.
Acum ştii totul.
Acum înţelegi de ce.
Frisco, ar trebui să ştii... Sunt aici din întâmplare, Nu particip la grevă.
Cum ai ajuns aici?
E o poveste lungă.
Important este că eşti în siguranţă.
Are dreptate.
- Revino mai târziu. - În regulă.
Vreau să petrec ceva timp cu tine.
Şi eu.
- Revino. - Salut, John.
Bine ai revenit.
Vreau să opresc uzina electrică să verific nivelurile de ieşire.
Uzina electrică?
Da.
Vino.
Motorul generează suficientă putere pentru întreaga vale.
De fapt, aş putea alimenta întreaga Coastă de Vest.
Cum?
Transformă electricitatea atmosferică în energie
cu niciun cost, practic.
- Asta e? - Da.
Nu pot să cred că alimentează întreaga vale.
Nicio forţa brută nu-ţi va permite accesul la acest motor.
Dă-mi voie.
Jur pe viaţa mea şi pe dragostea pentru ea
că niciodată nu voi trăi pentru bunăstarea cuiva
şi nici nu voi cere cuiva s-o facă pentru mine.
Nu încă.
Toţi cei care locuiesc în vale au depus un jurământ.
Toţi, în afară de tine.
Asta fac.
Trăiesc pentru mine, nu pentru ceilalţi,
dar spre deosebire de tine, nu cred în abandonarea luptei.
Va trebui să vedem care din noi se înşeală.
Până atunci, ştiu că nu vei rosti cuvintele până vei înţelege scopul lor.
Jur pe viaţa mea şi pe dragostea pentru ea
că nu voi trăi niciodată pentru bunăstarea altcuiva
şi nici nu voi cere cuiva să o facă pentru mine.
Tot nu înţeleg de ce nu foloseşti catâri, Francisco.
Catâri, John? Animalele astea nu sunt foarte prietenoase.
Sunt la fel de încăpăţânaţi că şi femeile.
Frisco, iroseşti o cantitate de timp de neconceput
aducând minereul de cupru în acest mod.
Ar trebui să construieşti o cale ferată până la topitor.
Ştiu, dar e o treabă atât de dificilă.
În plus, producţia minei nu justifică cheltuiala.
Prostii. Vezi trecătoarea din est?
Este cu un grad mai uşoară cu piatra uşoară.
Nu vor fi multe curbe.
Poate 3 mile de cale ferată, ecartament îngust.
- Ai un pix şi o hârtie? - Poftim.
Costurile se vor amortiza în 3 ani.
Poate va trebui să arunc în aer câteva tunele, câteva sute de metri
şi aş avea nevoie de o schelă de oţel ca să aduc şina prin defileu.
O vom aduce aici.
Nu e greu şi aş putea scurta ultimii 2 km de curbe.
Aş putea monta şina în 3 luni.
La ce bun?
Să abandonez întregul sistem transcontinental
ca să construiesc 5 km de cale ferată.
Dacă te răzgândeşti, te angajez pe loc.
Sau Midas îţi poate acorda un împrumut dacă vrei.
Nu, nu pot. Nu încă.
Aş vrea să rămân aici şi să nu ştiu ce face fratele meu cu calea ferată.
Ai auzi despre asta... fiecare epavă, fiecare explozie
fiecare linie distrusă.
Şi în cele din urmă, prăbuşirea Podului Taggart.
Nu se va întâmpla.
Dagny, nimeni nu stă aici falsificând realitatea.
Mă întorc la treaba mea, atunci.
Bucură-te de ultima ta săptămână, Dagny.
Uite o întrebare pentru tine...
Dacă Taggart Transcontinental ar fi compania ta,
l-ai angaja pe fratele tău, Jim?
Doamne, nu. Nu l-aş angaja nici măcar ca muncitor.
Adică...e de-a dreptul incompetent.
Atunci de ce Jim şi acoliţii lui au atât de multă putere?
De ce?
Pentru că promovează ideea că este în regulă
să iei de la cineva şi să dai altcuiva.
Dagny, toată viaţa ta, ai auzit oamenii spunând
că trebuie să-i ajutăm pe cei mai puţin norocoşi,
că măsura virtuţii este...
Nu este ceea ce realizezi ci ceea ce faci pentru alţii.
I-ai auzit spunând...
că oamenii au dreptul să trăiască doar pentru că sunt umani.
Nu e vorba de dreptul în sine la viaţă, ci dreptul la viaţa
pe care te obligă s-o furnizezi.
Ţi se pare o temă cunoscută?
Nevoile celorlalţi pe primul loc, ale tale pe locul doi?
Filozofia lor se bazează pe cât de mult te sacrifici pentru ceilalţi,
nu pe ceea ce ai realizat.
Filozofia asta nu poate funcţiona.
Doar dacă continui să munceşti într-una
şi încerci să doborî toate piedicile pe care ţi le-au pus în cale.
Şi indiferent câte ţi-ar lua,
ei tot vor conta pe etica muncii tale, pe integritatea ta,
pe dorinţa ta de-a produce continuu.
Dar îmi place ce fac.
Da, ştiu. La fel şi John.
Dar el a refuzat să le accepte ideile.
A refuzat să-şi pună abilitatea, şi motorul lui
la dispoziţia lor.
Pe măsură ce vei continua să accepţi,
ei vor continua să-ţi exploateze extraordinarele abilităţi.
În timp ce Thompson şi acoliţii lui se ascundeau
la hotelul Wayne-Falkland din New York,
pregătindu-şi marele discurs de pe 23 noiembrie,
Henry Rearden a continuat căutările lui Dagny Taggart.
John, e Hank Rearden, singurul om pe care mai trebuie să-l aduci aici.
Cel pe care îl voiai de mult timp.
Poate Francisco îl poate convinge.
Poate.
Cum a fost prelegerea din seara asta?
John, ce este?
Te frământă ceva.
Te cunosc prea bine, prietene.
Din toţi care suntem aici,
ştiu că tu eşti cel care a renunţat la cele mai multe.
Voi fi bine, John.
E timpul să-l aducem pe Hank.
Nu mai avem tort de ciocolată.
M-ai speriat.
Ce faci?
Ţi-am spus. Te-am urmărit.
N-am putut să adorm.
Mintea mea lucrează. Tu?
Am un străin în casa.
Când m-ai văzut prima dată?
Îmi amintesc foarte bine.
Stăteai pe peronul Taggart.
Purtai o rochie de seară şi un şal
şi dacă şalul tău ar fi alunecat
ai fi rămas acolo goală.
Aparţineai acelui loc.
Nu într-o încăpere cu perdele de mătase ci acolo.
Printre şine.
Ai văzut azi avionul care survola valea?
Da.
Era Hank Rearden.
E un om bun.
www.subtitrari-noi.ro
Anticipând o mare nelinişte, Institutul de Stat al Ştiinţelor,
au început să dezvolte brut, dar letal, dispozitivele de control al mulţimii.
Pe măsură ce Consiliul Unificării
era incapabil să cureţe resturile de argilă ce blocau tunelul Taggart,
transportul intern era de-acum paralizat.
Deci, Dagny...
Te-ai hotărât?
Cred că da.
Dar nu sunt sigură.
Şi este prea important ca să nu fiu sigură.
Dacă una din incertitudinile tale
este un conflict între inimă şi minte,
urmează-ţi mintea.
Nu este sfatul pe care-l aşteptam.
Să lăsăm asta până va veni timpul.
În seara asta mai eşti cu noi.
Francisco, te vei întoarce în câteva luni.
La sfârşitul lui noiembrie.
John, de data asta, nu te mai întorci în New York, nu-i aşa?
Nu m-am decis încă.
Doar nu te gândeşti să te întorci în iad, nu-i aşa?
Ba da.
Dar de ce, John?
Am să vă spun îndată ce mă decid.
Dar toată lumea este aici în afară de Hank,
iar el va ajunge în curând.
Şi Dagny, dacă alege.
Treaba ta s-a terminat. Nu mai ai pe cine caută.
Ştiu.
Când şinele vor fi naţionalizate, totul se va prăbuşi.
De ce să rişti?
Iau în serios dispariţiile.
Suspectează ceva. Tocmai de asta, n-ar trebui să fii acolo.
Infrastructura se prăbuşeşte.
Doar riscul fizic al maşinăriei în mâinile unor nesăbuiţi orbi...
Îţi vei asuma riscuri de fiecare dată când te vei urca în tren.
Au fost coliziuni după coliziuni.
Nu mai vorbim de armă care o testează pentru menţinerea liniştii
după cum au spus.
Dacă mă întorc, nu va fi pentru grevă.
Va fi să aduc singurul lucru care îl vreau pentru mine.
Vor fi revolte.
Electricitatea a fost raţionalizată.
Lanţurile de aprovizionare alimentară sunt retezate.
Cât ai clipi, va exista un tren pe săptămână, apoi unul pe lună
apoi Podul Taggart se va prăbuşi.
Nu.
Nu, nu se va întâmpla.
Înseamnă că te-ai hotărât.
Aşa este.
Cât timp trăiesc, nu-mi voi abandona bătălia.
Te vei întoarce, Dagny.
Iar noi vom fi aici, aşteptându-te.
Trebuie să discutăm condiţiile plecării tale.
Întâi, va trebui să ne dai cuvântul că nu vei dezvălui nimic despre vale.
Nu poţi dezvălui cauza noastră
existenţa noastră, pe unde ai umblat în ultima lună.
Nimănui, sub niciun motiv.
Vă dau cuvântul meu.
În al doilea rând, nu mai încerci să vii înapoi neinvitată.
Te-ai hotărât?
Te întorci?
Da.
Dar Frisco a spus că este prea periculos pentru tine.
Nu vreau să pleci.
Nu depinde de tine.
Vrei să pleci pentru mine.
Nu, pentru mine.
Ne vom vedea?
Nu.
Mă vei supraveghea?
Şi mai mult.
De ce?
Să fiu acolo în ziua când vei decide să te întorci.
Dacă îţi spun că nu mă mai întorc?
- Ar fi o minciună. - John, riscul...
N-aş face-o dacă n-aş avea un scop egoist.
Ce scop egoist?
Te vreau aici.
Trebuie să mă asigur că nu vei găsi drumul înapoi.
Vei găsi pe drum o staţie Taggart.
Nu mă căuta.
Când vei avea nevoie de mine, voi fi foarte uşor de găsit.
- Hank. - Dagny?
Îmi pare atât de rău.
E în regulă. Nu trebuie să-ţi ceri scuze.
Trebuie să-ţi spun ceva.
Sunt fericit că-ţi aud vocea
să ştiu că eşti bine.
Ceea ce am avut este o amintire pe care o voi preţui veşnic.
- Îmi pare foarte rău, Hank. - Sunt fericit, Dagny.
Trebuie să plec. Frisco mă aşteaptă.
Ne vom vedea curând.
Cine este John Galt?
Jim Taggart a programat o conferinţă de presă
anunţând revenirea bruscă a surorii sale, Dagny, în New York.
Între timp, mai mulţi oţelari Rearden au murit, apărând o moară
împotriva preluării violente de către huligani angajaţi de guvern.
În acelaşi timp, trenurile deturnate Taggart,
au încetat transportarea cerealelor atât de necesare de pe Coasta de Vest.
DR. ROBERT STADLER - Director ISS Fostul profesor al lui John Galt
Nu sunt obişnuit să fiu târât afară din ISS fără niciun motiv.
Dr. Stadler. Întocmai.
Ceea ce mă face să vă apreciez şi mai mult.
De ce sunt aici?
Să facem o plimbare. Mai am o întâlnire în 5 minute.
Mai mult ca oricând, guvernul trebuie să prezinte un front puternic unificat
pentru consolidarea încrederii poporului.
Şeful Statului are o mare viziune pentru viitor.
Aşteaptă sprijinul deplin al Institutului de Ştiinţe
şi anume, sprijinul dvs. total pentru proiectul nostru actual.
Sprijin total pentru ce?
Veţi primi lămuririle mai târziu.
Acum, ascultaţi-mă cu atenţie.
Ceea ce vă voi împărtăşi este strict confidenţial
şi crucial pentru bunăstarea naţiunii.
"Proiectul F"?
Arată ca un instrument de tortură.
De ce nu am fost informat?
Cum îndrăzniţi să-mi folosiţi studiul pentru crearea acestei...arme?
N-am pierdut 8 ani ca să văd studiul meu transformat în aşa ceva.
- Am... - Semnătura dvs, dle doctor.
Publicul trebuie să afle
că taxele cheltuite pe studiul ISS, îl deservesc.
Am înfiinţat Institutul pentru a extinde frontierele cunoaşterii.
Nu este momentul propice pentru un idealism imposibil.
Motivul Proiectului F nu este discutabil.
Consideraţi-vă informat, doctore.
Şi dacă nu vreau să-mi acord sprijinul?
Dacă nu sunt de acord cu această...anominaţiei?
Atunci...
...toate operaţiunile.
În altă ordine de idei, Şeful statului, Thompson a spus...
că nu există nicio problemă naţională privind siguranţa aviaţiei
în ciuda accidentului de ieri în care au murit 35 de persoane.
Fă-o şi gata, Eddie.
CUFFY MEIGS - Director Planul de unificare a Căilor Ferate
Ai fost mâna dreaptă a lui Dagny, aşa că, ocupă-te de asta.
EDIIE WILLERS - Asistent manager Taggart Transcontinental
- Dagny... - Discut cu tine imediat.
Doar anulează "Cometa" programată mâine şi marţi.
Porneşte motoarele în Arizona pentru specialitatea "Grapefruit"
şi transmite imediat ordinele.
Nu voi face aşa ceva.
Minnesota are nevoie de acea linie pentru a transporta recolta.
Transmite ordinul.
Scuză-mă.
Slavă Domnului.
- Dagny, am crezut că... - Nu vei da transmite niciun ordin.
Dar Washingtonul l-a trimis aici să supravegheze Legea Unificării.
Nu Washingtonul conduce Căile Ferate. Eu le conduc.
Dagny.
- Am... - Jim.
Am auzit veştile bune că eşti bine sănătoasă.
Mă...
Mă bucur că te-ai întors. Vie.
Avem nişte urgenţe... Cel mai urgent acum este
să vorbeşti cu presa şi să le spui că nu ai renunţat.
- Nu vorbesc cu nicio presă. - Trebuie. Toţi au...
Nu voi asigura liniştea publică cu starea industriei noastre, Jim.
Ce este Legea Unificării Căilor Ferate?
Este o nouă configurare naţională care a intrat în vigoare de 3 săptămâni,
pe care o vei aproba şi aprecia şi o vei găsi extrem de agreabilă
pentru Taggart Transcontinental.
Ce este?
Eşti conştientă că suntem într-o situaţie de urgenţă, nu-i aşa?
Prioritatea acestei ţări este de-a păstra industria transporturilor.
Supravieţuirea industriei naţionale are nevoie...
Care este planul? Ce face?
Toate căile ferate din ţară au fost unificate într-una singură.
Gruparea resurselor.
Aţi naţionalizat Căile Ferate.
Nu cu ajutorul tău.
Cuffy. Cuffy, te rog.
Dagny, în conformitate cu Legea,
toate veniturile brute vor fi predate
Consiliului Căilor Ferate din Washington,
de unde vor fi distribuite pe o lege mai modernă...
Ce lege?
Ştii tu... Suntem bine.
Face bine la afaceri.
Ştii, ne descurcăm... Ne descurcăm grozav.
Terminăm discuţia mai târziu.
Şefule, vezi şi tu ce văd şi eu?
Cablurile electrice au fost compromise.
- Macazele sunt terminate. - Nu este vina mea!
Uite, eşti pe cont propriu.
- Operaţiunile. - Eşti Eddie Willers?
Nu e treaba mea să-ţi spun, dar nimeni n-o va face.
- Suntem la pas de dezastru. - Cine eşti?
Sunt muncitor la divizia California. Hai s-o lăsăm aşa.
Mi-au spus că sunt ordine de la Consiliul Unificării
şi să-mi văd naibii de treaba mea.
- Cum te numeşti? - Nu contează. Am plecat de-aici.
Baftă.
Aşteaptă!
Staff-ul lui Thompson i-au promovat puternic discursul,
şi au estimat că va fi cea mai vizionată transmisie din întreaga istorie.
Spune-i maimuţoiului ăluia că am deja decalajele şinelor rapide.
Vreau doar...
E un adevărat dezastru, Jim.
Despre ce vorbeşti? Ce dezastru?
Planul tău de Unificare.
- Suntem pe marginea prăpastiei. - Ce?
Consiliul a deturnat tot stocul nostru rulant.
Recoltele putrezesc în Minnesota.
Şi nu avem cuprul necesar să menţinem linia funcţionabilă.
Nu-i adevărat.
Au dat prioritate proiectelor vitale pentru bunăstarea publică.
Unele din ele vor trebui să-şi aştepte rândul.
Spune-le asta familiilor care vor rămâne fără alimente.
Nu, nu.. Nu mai aşa dramatică.
Dramatică? Unde ţi-e capul?
Suntem ultima cale ferată care poate transporta recolta.
Dacă nu aducem trenurile aici, toată Coasta de Est rămâne fără mâncare.
Şi ce vrei să faci? Tu eşti cea cu rezolvările.
Da, eu sunt.
Dacă mă trezesc într-o dimineaţă şi spun
"Nu voi găsi o rezolvare azi"?
Dacă plec pur şi simplu?
Ai dispărut o lună făcând cine ştie ce.
Cine crezi că s-a îngrijit de treburile de aici?
Nimeni.
Vreau să verifici din nou, Eddie. Vrei?
- Imediat. - Mulţumesc.
Unde sunt? Au deblocat stocurile rulante?
Mâine seară are loc o cină foarte importantă la Wayne-Falkland.
Le-am promis băieţilor că vei fi acolo.
Zău aşa, Jim, o cină? Ai idee ce se întâmplă aici?
- Apropiaţii lui Thompson vor veni. - De ce?
Vom discuta despre transportul maritim al recoltei.
Vrei să fii acolo când se ia decizia, nu-i aşa?
Vor discuta la cină cum să salveze recolta?
Dacă vrei într-adevăr să-ţi salvezi prietenii fermieri, acum e şansa ta.
Prieteni? Sunt clienţii noştri, Jim.
Ascultă, e ceva oficial dar nu exagera.
Asta i-ar mulţumi.
Spune-mi că glumeşti.
Nimeni, nici chiar Dagny Taggart,
nu vor nega că sunt vremuri când este necesar
să sacrifice părţile pentru binele comun.
Despre ce părţi vorbim, dle Meigs?
Despre părţile bolnave, desigur.
De pildă, Minnesota.
Trebuie sacrificaţi în scopul salvării întregului sistem.
Să sacrificăm Minnesota?
Ei bine, da.
Trebuie să menţinem ruta interstatală intactă
în caz că este nevoie de mutarea trupelor la graniţe.
Înţelegi. Balanţă de menţinere a liniştii cu recuperare.
Pentru menţinerea ordinii.
Dacă scoateţi Minnesota, scoateţi şi aprovizionarea cu grâu.
Puteţi sacrifica o mână sau un picior,
dar nu puteţi salva un corp sacrificându-i inimă sau creierul.
Ne bazăm pe fermierii locali din Nord-Est să preia ştafeta.
Contăm pe asta.
Nu sunt destui fermieri locali să hrănească o asemenea populaţie.
Ştiţi, dră Taggart,
este o mare responsabilitate...
să decizi moartea sau viaţa...
a peste un milion de oameni...
Să sacrifici mii, dacă este necesar.
Dar trebuie să avem curajul s-o facem.
Trebuie să fim practici, ştiinţifici.
- Bunăstarea publică este... - Gura mică, Jimmy.
Cea mai mare...
Cuffy, avem probleme în California.
Se vorbeşte de ruperea Uniunii.
Oregonul este invadat de bande.
Au ucis doi perceptori.
Scuzaţi-mă.
Cuffy are dreptate.
Să mutăm stocul feroviar din Minnesota.
Eddie. Poftim?
De cât timp?
Ajung în 10 minute.
- Scuzaţi-mă, domnilor. - Dagny?
- Dagny, unde pleci? - Stai jos, Jimmy.
Renunţăm la Minnesota.
- Jeff. - Dră Taggart.
- Care-i problema? - Macazele sunt moarte.
Am patru trenuri de intrare şi două de ieşire, toate îngheţate.
Nu le pot scoate din tunel.
Se pare că nu găsim breşa din sistem.
Vă spun eu că nu există niciun manual pentru acest tip de situaţie de urgenţă.
Mă ocup eu de asta.
Eddie, unde-i inginerul de sistem?
Nu-l găsesc.
Sună la Chicago Southern.
Spune-le să-şi dea inginerul jos din pat şi să-l aducă aici.
- Spune-le că plătesc oricât. - Imediat.
Ne scriem singuri manualul, Jeff.
Scoate tot personalul non administrativ de aici.
Necalificaţi, pietoni, oricine este în terminal.
- Îi vreau imediat aici. - Aici?
Eu sunt responsabilă. Adună toate lanternele şi orice sursă de lumină.
Apoi adu-mi nişte celofan şi bandă roşie şi verde.
- Lanterne? - Lanterne. Du-te.
- Da, doamnă. - Ce facem aici, dră Taggart?
- Trebuie să scoatem trenurile. - Cum?
Cu mâna. Vreau un om cu lanternă la fiecare macaz.
- Ne va lua toată noaptea! - Şi mâine, dacă e nevoie.
Dar trenurile astea se vor mişca. Scuzaţi-mă.
- Adunarea! - Veniţi aici, băieţi.
Ascultaţi aici, băieţi!
Sunt Dagny Taggart.
Toate instrucţiunile ce le veţi primi vor veni de la mine.
Persoanele care le vor emite acţionează sub instrucţiunile mele.
Directorul de turn va aloca acari la fiecare post.
Contez pe fiecare dintre voi
să faceţi trenurile să pornească şi să...
S-a întâmplat ceva, dră Taggart?
Dă-i drumul. Alocă posturile.
- Hai s-o facem. - Să mergem!
Hei, văd semnalul!
Funcţionează! Chiar funcţionează!
Să fiu al naibii.
Cine este John Galt?
Când fabricile de oţel Rearden au amuţit
după dispariţia lui Hank,
Consilil de Unificare l-a numit un capitalist lacom şi egoist
în timp ce Thompson promitea să anunţe mari reforme pentru revenire.
În acelaşi timp, Cherryl Taggart, soţia lui Jim,
a aflat că s-a căsătorit cu un escroc.
Jim Taggart nu era omul pe care îl credea.
- Floyd? - Salut, Jimmy.
Da, tocmai am citit articolul despre Cherryl.
- Da, asta nu-i din vina mea. - Sigur, sigur.
- N-am avut nicio legătură. - Sigur.
Este tragic. Eu doar...
Ia spune, sora ta îl va ajuta pe Thompson, da?
Da. Nu, am să... Adică, ea.
O s-o aduc pe scenă alături de el.
Bine...da.
Îi va ajuta pe defavorizaţi.
E ceva ce ar trebui să ştii.
Eşti mereu nerăbdătoare să ascunzi că provii din mahalale.
Sunt genial! Voi avea mai mulţi bani decât îţi poţi imagina.
Mai mulţi decât mecanicii viermănoşi ai lui Rearden şi decât sora mea.
Orice ar face, eu pot face la loc. Uite-aşa!
Cum ai rupe o coloană vertebrală.
- Acum vrei să rupi coloane? - Doamne, n-am spus asta.
Ştii că n-am spus asta. Nu la asta m-am referit.
Ce se întâmplă cu tine?
- Ce se întâmplă cu mine? - Ce se întâmplă cu tine?
Am venit să-mi cer scuze. N-ai niciun motiv să mă ierţi.
Tocmai am aflat adevărul despre tine şi Jim.
Ştiu că tu conduci Căile Ferate...
Şi că tu ai construit linia John Galt.
Poţi să mă ierţi?
Sigur că te iert.
Mulţumesc, Dagny.
Ai putea să-l ghidezi puţin mai jos.
Domnul Thompson stă între ştiinţă şi industrie.
Dre. Stadler, vă rog.
Scaunul din stânga dlui Thompson.
Dra Taggart, în dreapta.
Să înceapă spectacolul.
20 de secunde.
Sunt invitată sau prizonieră?
Alegerea este a ta.
În 10...
Nu ai denumit linia John Galt după numele meu?
Am denumit-o după inamicul meu.
Asta-i o contradicţie de care va trebuie să ne dăm seama.
...4,
- 3... - Nu voi lua parte la aşa ceva.
Nu?
Nu e doar pentru presă, dră Taggart. Este şi pentru audienţă.
- Dagny, pentru Dumnezeu! - Cherryl merită mai mult.
Întoarce-te aici! Mai există cineva cu capul pe umeri în ţara asta?
- Dagny! - Dnelor şi dlor, Şeful Statului.
Bună seara, dragi americani.
În această seară, nu pot...
Doamnelor şi domnilor,
dl Thompson n-o să vi se adreseze în această seară.
Timpul lui a luat sfârşit.
Timp de mulţi ani v-aţi întrebat, "Cine este John Galt?"
Aţi pus această întrebare în disperare şi resemnare
în timp ce fabricile se închideau, bunurile deveneau limitate
şi slujbele începeau să dispară.
Vieţile voastre sunt mult mai dificile
pe măsură ce forţă vitală a lumii este scursă mai departe.
Aţi pus întrebarea fără să primiţi răspunsul.
Am venit să vă răspund.
Vă vorbeşte John Galt.
Dl Thompson nu vă va spune adevărul despre criza din lumea voastră
Eu vă voi spune.
Aţi observat că pe măsură ce totul din jurul vostru se clătină,
un singur lucru evoluează?
Este puterea conducătorilor voştri.
Niciunul din planurile sau directivele lor
nu v-au rezolvat problemele sau v-au îmbunătăţit traiul.
Singurul rezultat a fost creşterea controlului asupra voastră
cu costul libertăţii voastre.
Ştiţi de ce?
Voi le-aţi dat puterea.
Ei v-au cerut sacrificiul,
şi voi aţi crezut că este nobil.
Au spus că dacă lucraţi pentru voi şi familiile voastre
sunteţi egoişti şi nepăsători.
Şi v-au făcut să vă fie ruşine.
Le-au spus liderilor industriei că sunt exploatatori lacomi.
Ellis Wyatt, Hank Rearden.
Şi din nou, aţi fost de acord.
Apoi vă întrebaţi,
"De ce ei şi alţii ca ei au dispărut?"
Eu vi i-am luat.
Realizările lor curgeau din minţile lor creatoare.
Imediat ce au înţeles că încercarea controlării activităţii lor
a fost o încercare de controlare a minţii lor,
au plecat.
Oamenii din grevă au lucrat pentru ei înşişi,
pentru propria lor viziune a ceea ce era posibil.
Când şi-au recunoscut valoarea
s-au răzvrătit împotriva vinei pe care voi aţi vrut s-o simtă.
V-aţi bazat pe ei că vor continua să producă
vor continua să gândească...
Chiar dacă i-aţi făcut egoişti.
Le-am arătat că au fost pedepsiţi pentru propriile virtuţi,
şi le-am arătat cât de dăunător este.
Am făcut din asta misiunea mea de-ai ajuta să spună "NU".
Tot ce are nevoie Raul ca să câştige
este acordul oamenilor buni.
Mi s-au alăturat să poată produce liber
să facă comerţ, să coopereze şi să concureze într-un loc
unde drepturile tuturor sunt protejate.
Nu încercaţi să ne găsiţi.
Nu încercaţi să negociaţi întoarcerea noastră.
Nu ne staţi în cale.
Pentru toţi cei care îmi aud vocea,
acum aveţi de luat o decizie.
Dacă decideţi să sprijiniţi ideea de sacrificiu aplicată de Stat
jocul vostru este pierdut
Lumea voastră este într-o spirală descendentă
şi o veţi conduce către distrugere.
Dar dacă luaţi parte la valorile grevei noastre,
dacă credeţi că viaţa voastră este o proprietate sacră
de care voi să beneficiaţi,
dacă vreţi să trăiţi după propriile valori,
şi nu după decretele statului,
atunci, urmaţi-ne.
Nu vă sprijiniţi proprii asupritori.
Nu mai lăsaţi sistemul să vă exploateze.
Formaţi comunităţi la frontierele lumii care se prăbuşeşte.
Conducătorii voştri se agaţă de rezistenţa voastră
de a suporta sarcinile pe care ei le impun,
de generozitatea voastră atunci când auziţi strigăte de disperare
şi mai presus de toate, de inocenţa voastră
care nu poate pătrunde în adâncimile răului lor.
Lumea în care trăiţi este lumea pe care ei au dorit-o.
Lăsaţi-o lor.
Cei care v-au abandonat sunt dornici de o lume mai bună
o lume a libertăţii şi a oportunităţii
o lume bazată pe respect reciproc.
În acea lume, vă veţi trezi dimineaţa
cu dorinţa pe care aţi avut-o în copilărie.
Spiritul de zel şi aventură
şi cu încrederea că lumea este ceea ce este
şi este acolo ca voi s-o descoperiţi.
În acea lume, nu veţi primi pomană sau milă,
nici iertarea păcatelor,
ci onoare, respect şi dreptate.
Nu lăsaţi focul să se stingă, aprins cu o scânteie de neînlocuit,
în confuzie şi disperare.
Fiţi siguri de calea voastră.
Lumea dorită poate fi câştigată.
Ea există. Este reală. Este posibilă.
Este a voastră.
Hai să plecăm.
Chiar s-a întâmplat? Opreşte bâzâitul ăla!
Treci la programul normal.
În sfârşit, cineva are curajul să spună adevărul.
"Fiţi siguri de calea voastră." Asta-i tot ce aveţi?
Dacă discursul asta nu-l doboară pe Thompson, nu ştiu ce o va face.
Nu e amuzant. Americanii au nevoie de guvern.
Cred că unul din cele mai rare produse din ţară, este curajul.
Cred că am văzut din plin astăzi.
Dacă nu-l întrerupeam, ar fi părut că am autorizat discursul.
Prostule! Ai prefera să creadă că nu l-am autorizat?
- Pune-le botniţă comentatorilor! - Galt este un singur om.
Nu ştiu cine naiba se crede, dar trebuie arestat şi umilit!
- Publicul nu-l va crede! - Nu, nu, nu, nu.
Discursul a fost cu mult peste ei. Ştii ceva?
Galt avea dreptate cu ceva. Publicul nu poate gândi singur.
Trebuie controlat.
Ce propui să facem, Floyd?
Tocmai v-a dat răspunsul.
- Ce altceva mai vreţi să ştiţi? - Dagny, îi propun un târg.
O seară bună, domnilor.
Dagny, mulţumesc că ai spus ce gândeşti.
Vreau să ştii că poţi avea încredere în noi.
Nu suntem duşmanii tăi.
Am făcut greşeli. Oameni suntem!
Găsiţi-l, apoi îi oferim un târg.
Nu cred că e o persoană deschisă la târguri.
Fii foarte atent, bine?
Toată lumea e deschisă la un târg bun.
Ea este una dintre ei.
Supravegheaz-o. Cred că ne poate ajuta.
S-a făcut.
Dl Thompson a declarat "Nu există motiv de alarmare."
Îndeamnă publicul să nu tragă concluzii neinformate,
pentru a păstra un sentiment de minte deschisă, toleranţă şi disciplină.
Thompson spune, "Trebuie să-l privim ca pe un punct de vedere în forumul nostru.
Adevărul are multe faţete. Trebuie să rămânem imparţiali."
Nu. Nu.
- Îl vrem pe Galt! - Da!
- Îl vrem pe Galt! - Îl vrem pe Galt!
Îl vrem pe Galt!
Am auzit pe străzi. Am auzit în direct.
Am auzit pretutindeni.
Oamenii îl vor pe Galt.
Cine este John Galt?
Eu sunt John Galt. Eu sunt John Galt.
Eu sunt John Galt!
Vai de mine. Zilele lui Thompson sunt numărate.
Cine este John Galt?
Trebuie să vă spun, pe măsură ce vizionăm,
mă gândeam, "Strigă! Ţipă!"
Dacă ar fi s-o fac aş face-o la modul greşit.
Pentru că nimeni nu m-ar auzi, şi aş părea ca un nebun.
În sfârşit, cineva a spus adevărul...
şi a spus-o aşa cum ar fi trebuit spus.
Puterea vine din viziune, nu din volum.
Îl vrem pe Galt!
Vreau să înceteze.
Îl vrem pe Galt! Îl vrem pe Galt!
Adu-mi-o pe Dagny Taggart.
Îl vrem pe Galt! Îl vrem pe Galt!
Nu trebuie să se angajeze la nimic.
Vreau doar să ştie că sunt pregătit să-i satisfac toate condiţiile
oricare ar fi ele.
Chiar nu vă pot ajuta.
Am încercat, dar nu-l putem găsi pe dl Galt.
Ne-am pus...
Dl Thompson încearcă să spună că sperăm să fie în viaţă.
Dră Taggart, sunt o persoană paşnică.
Pur şi simplu, vreau să-l ajut.
Dacă cineva, mai puţin amiabil decât dl Thompson
îl va găsi înaintea noastră?
N-aş vrea să mă gândesc...
Uşor, Floyd.
Oferim şi o recompensă substanţială.
N-aş ştii cum să vă ajut.
Crezi că minte?
Ştie unde e.
Îl vrem pe Galt! Îl vrem pe Galt!
John Galt reprezintă astăzi
sentimentul a milioane şi milioane de oameni
care sunt bolnavi şi obosiţi de războaiele nesfârşite
de atacurile asupra libertăţii noastre civile,
de abuzurile care se întâmplă în economie,
şi de sărăcia care ne paşte.
Aceştia sunt oamenii care voiau să vorbească şi aveau nevoie de o voce.
Într-un fel, John Galt, este acea voce.
Mia fost atât de teamă. Trebuia să te avertizez.
Nu trebuie să te explici, dar ai fost urmărită.
Nu cred. M-am asigurat...
Singurul lucru la care se pricep este spionajul. Vor fi aici în orice clipă.
- Atunci, să plecăm de-aici. - Nu. Nu.
De-acum încolo, trebuie să-i faci să creadă că eşti de partea lor.
- Că sunt duşmanul tău. - Ce?
Dacă o faci, am o şansă să supravieţuiesc.
Mă vor viu, dar nu se vor da în lături să te rănească sau mai rău.
Asta n-aş suporta.
Dacă s-ar întâmpla, m-aş sinucide şi i-aş opri pe loc.
Convinge-i că mă urăşti.
Trebuie. Înţelegi?
Înţeleg.
Deci aici ai locuit în toţi aceşti ani?
Ei bine...
mai degrabă aşa.
Motorul!
- Trebuie să-l ascunzi. - E în regulă.
Dle Galt! Deschideţi.
În regulă, nu-ţi fie teamă. Bine?
E în regulă.
Dle Galt!
- El este. El e John Galt. - Ieşi afară!
Rămâneţi pe loc, dle. Dnă, vă rog să vă daţi în spate.
Acolo.
Vrem să vedem actele de identitate.
Sunt Dagny Taggart. El este.
- Amândoi, vă rog. - Pe el îl căutăm.
Dl Thompson aşteaptă să vorbească personal cu el.
Voi coopera dacă o luaţi pe femeia asta de lângă mine.
- Camera e curată? - Dră Taggart, mulţumesc.
Puteţi ieşi. Ne ocupăm noi de aici.
Îmi aştept răsplata.
Dră Taggart, dl Thompson vă va fi recunoscător pentru efort.
Domnule Galt.
Este o onoare, domnule.
Ce căutaţi?
Ne asigurăm că nu sunteţi în pericol. Băieţii termină imediat.
- Sunt arestat? - Nu, domnule.
Avem ordin să vă escortăm în siguranţă, la şeful statului,
unde prezenţa dumneavoastră este necesară.
- Nu se va deschide. - Dle Galt?
- E încuiată. - Vreţi să descuiaţi uşa?
- Nu există cheie. - Am ordin de percheziţie.
- Aţi fi de ajutor dacă... - Chiar vă rog.
Nicio forţa brută nu-ţi va permite accesul la acest motor.
Dă-mi voie.
"Jur pe viaţa mea şi pe dragostea pentru ea
că nu voi trăi niciodată pentru bunăstarea cuiva...
şi nici nu voi cere cuiva s-o facă pentru mine."
Nu e nimic.
Trebuie să plecăm.
Îl vrem pe Galt! Îl vrem pe Galt!
- Alo? - Ia te uită.
- John? - Tu eşti tânărul care a stârnit asta.
- Eu sunt Thompson. - Ce mai faceţi?
Fă-te confortabil. Eşti o persoană importantă.
Ai ţinut un adevărat discurs.
Ai făcut ceva acestei ţări.
Nu ştiu ce anume sau de ce.
Dar oamenii par dornici să cumpere ce ai de vânzare.
Poate că nu sunt de acord cu tot ce ai de spus,
dar sunt mereu dispus să mă răzgândesc.
Doar nu te aştepţi să fim de acord cu tot ce ai de spus, nu-i aşa?
Mda... Vrei ceva de băut?
Toarnă-i ceva de băut.
Lumea este în dezastru, exact cum ai spus.
Cu asta sunt de acord.
Aşează-te acolo, Floyd. Aşează-te.
Mulţumesc.
Aşadar...
Ce ai de spus?
Nimic.
Nimic?
N-am cerut să vorbesc cu dvs.
Aşa este, dar avem multe de discutat.
Acum...
Îţi ofer un târg.
Ei bine...
Sunt întotdeauna deschis la un târg.
Ştiam eu! Ştiam!
Le-am spus savanţilor mei.
Sunt deschis către cineva care are ceva valoros de oferit.
Atunci, fă o listă.
- Ce oferiţi? - Orice doreşti.
- De exemplu? - Condiţiile tale, desigur.
Uite... Sunt sigur
că tu eşti omul care poate face lucrurile să funcţioneze.
Sunt pregătit să cedez. Sunt dispus să modific sistemul.
V-am spus ce să faceţi.
Ce anume?
Să nu ne staţi în cale.
Stai puţin.
Am spus "să modific".
N-am spus "să abandonez."
Nici nu se pune problema.
Vezi tu,
îţi ofer slujba lui Wesley Mouch.
Nu există nimic mai mare decât asta.
Eşti liber să faci tot ce doreşti.
Nu-ţi plac legile? Anulează-le.
Vrei profituri mari, salarii mici? Decretează-le.
Vrei privilegii speciale? Acordă-le.
Nu-ţi plac sindicatele? Dizolvă-le.
Joacă cum vrei, dar gândeşte-te la asta.
În Washington, toată lumea va dori să-ţi fie prieten.
Vei avea putere!
Ce este? Îţi ofer cea mai bună slujbă din lume.
Ce-i greşit în asta?
Genul acesta de slujbă n-ar trebui să existe.
Nimeni n-ar trebui să aibe atâta putere.
Nu reuşesc să te citesc.
Luaţi-l de aici.
Şi ia-l şi pe idiotul de Taggart cu tine.
- La ISS? - Da.
Îl vrem pe Galt! Îl vrem pe Galt!
Scoateţi-l afară!
Odată, înălţat ca un monument al individualismului american,
Podul Taggart Bridge a cedat în final ordinelor.
Dagny!
Ai auzit? Podul Bridge s-a prăbuşit.
Ascultă, Frisco, sunt pregătită.
"Jur pe viaţa mea şi pe dragostea pentru ea...
că niciodată nu voi trăi pentru bunăstarea cuiva...
şi nici nu voi cere cuiva s-o facă pentru mine."
Să mergem, boxerule.
Ragnar este cu elicopterul în aşteptare.
Legaţi-l acolo.
Proiectul F?
Ce naiba facem aici?
N-am intenţionat niciodată aşa ceva.
John, nu e din vina mea!
Poate vrei să pleci, Jimmy. Va ieşi urât.
Nu, vreau să fiu aici. Vreau să văd. Vreau să văd cum cedează.
Bine, problema ta.
Cuffy? Aşteaptă să pornim curentul.
Să-ţi intre bine în cap. Ne vei ajuta.
Eşti de acord, toate astea vor dispărea.
Înţelegi?
Cum vrei, geniule.
Dintre toţi, nu el! Nu vreau să iau parte la asta.
Atunci ieşi de aici până nu te pun în locul lui.
Hai, pleacă!
Din nou.
Sunt aici din partea dlui Thompson.
N-ai nesocoti un ordin venit de la dl Thompson, nu-i aşa?
Nu. Eşti Dagny Taggart.
Atunci, din ordinul direct al dlui Thompson,
trebuie să mă laşi să intru imediat.
Nu. Dr. Ferris a spus că nimeni n-are voie să intre.
Trebuie să iei o decizie.
Ascultă-mă cu atenţie. E vorba de viaţa ta.
Dacă mori, nu vei şti pentru ce-ai murit.
Dacă mor eu, voi şti.
Ori mă laşi să intru ori trag.
- Acum decide. - N-ar trebui să decid.
- Sunt doar un tip mediocru. - Unu...
N-ar trebui să iau decizii în legătură cu viaţa mea.
- Doi... - N-am spus nici "nu" nici "da".
- Trei! - Eu execut doar ordinele!
Asigură-te că e totul în regulă aici.
Bun, să mergem.
Ţi-a ajuns?
Am înţeles că eşti un fel de inginer electronist.
Spune-mi, dle Galt, în opinia ta de expert,
cum ne descurcăm?
Din nou.
Cred că Proiectul F te place.
Din nou.
Fă-o.
Fă-o!
- Ce s-a întâmplat? - Care-i problema?
- Ce? - De unde naiba să ştiu eu?
- Găseşte pe cineva care ştie! - Ai grijă cu tonul.
Haide.
Înlocuiţi siguranţa şi aparatul va funcţiona.
E ridicol! N-am să permit!
- Fă-o! Fă-o! - Jimmy, calmează-te!
Jimmy... Opreşte-te!
Ne vom întoarce, nenorocitule!
John! John!
John! John. Fir-ar! Fir-ar!
Jur pe viaţa mea!
John, întoarce-te la mine!
Întoarce-te!
John!
La naiba!
La naiba. Eşti în viaţă!
Slavă Domnului.
- Eşti aici! - M-am întors. M-am întors.
- Te iubesc. - Sunt bine.
- John. - Ţine-l, ţine-l.
Bine, l-am prins, l-am prins.
Dă-mi mâna, John. Gata, l-am luat.
Te-am luat, John. Te-am luat.
Suntem aproape.
Haide. Suntem aproape.
- Bine, cu grijă. Cu grijă. - Rezistă.
- Ţin eu uşa. - Prinde-mă de mână.
Urcă! Urcă!
Midas aşteaptă dincolo de copaci. Nu-ţi fă griji.
Mai avem de luat pe cineva. Ne vedem mai târziu.
- Eddie. - Mulţumesc.
Să mergem.
Elicopterul 2. Suntem în aer.
Aveţi permisiunea să vă întoarceţi în Atlantis.
Dr. Hendricks vă aşteaptă.
Spune-i lui John că e pe mâini bune.
Stai culcat. Stai culcat.
- Cu cine vorbeşte Ragnar? - Cu Midas.
El pilotează celălalt elicopter.
Am încercat. N-am putut să-l oprim pe el şi pe ceilalţi să vină.
Nu-ţi fă griji, John. Te acoperim noi.
Bine.
Da.
A scăpat? Ce vrei să spui?
Ce? Unde-i Ferris?
Cum adică e legat?
Alo? Alo?
Ce naiba se întâmplă?
John.
Vreau să ştii că niciodată n-am vrut să te părăsesc.
Eşti al meu pentru totdeauna.
E sfârşitul.
Nu.
Este începutul.
În numele a ceea ce e mai bun în tine
nu sacrifica această lume pentru duşmanul tău
care îţi revendică preţioasa minte.
Nu lăsaţi focul să se stingă, aprins cu o scânteie de neînlocuit.
Nu lăsa eroul din sufletul tău să piară singur, în frustrare
pentru viaţa pe care o meriţi, dar la care n-ai ajuns niciodată.
Lumea dorită poate fi câştigată.
Ea există. Este reală. Este posibilă.
Este a voastră.
Vă vorbeşte John Galt.
Traducere şi adaptare: CAMY Subtitrări-Noi Team
www,subtitrări-noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania