În timpul decadenţei şi corupţiei, slăbit de politică şi război,
Imperiul Roman a rămas cel mai puternic pe pământ.
Atunci un nou popor, cel hun, crud şi independent,
a apărut din est.
O profeţie antică povesteşte de un om care într-o zi va uni triburile
şi va provoca Roma pentru dreptul la conducerea lumii.
- Săgeata a căzut repede! - Ţinteşte mai sus.
Cerbul o depăşeşte.
Poate că e timpul să ai un arc mai puternic.
Suntem pe pământul lui Dunnotis.
Vânătoarea a durat mult. Nu am avut intenţii rele.
Îi vom trimite coarnele drept cadou.
Totuşi, am fi putut fi văzuţi.
Dacă Dunnotis se plânge, îI ucidem.
Taci, băiete. E prostesc ca hunii să omoare huni.
Cum putem cuceri pământurile vestice dacă ne luptăm între noi?
Tata a vorbit de pământurile vestice în timpul vânătorii.
A fost odată, când era tânăr.
El le-a descoperit?
Nu, nu Alţii le-au descoperit de multă vreme.
Cum?
Un tăun.
Un războinic a îmblânzit un armăsar,
şi un tăun a muşcat armăsarul atât de tare, încât a luat-o la goană.
Războinicul a urmărit armăsarul în mlaştina mare.
Dar nu e nici un drum dincolo de mlaştină.
Calul a găsit o cale, şi războinicul I- a urmărit,
- şi pe cealaltă parte - A găsit pământurile vestice.
Tata spune că-i vom cuceri.
- Când va veni marele rege. - Cum vom şti când vine?
Marele rege nu va îngenunchea în faţa nimănui,
şi toţi oamenii se vor pleca lui.
Va conduce hunii ca pe o singură naţiune,
şi va ţine în mână sabia zeului războiului.
Şi va merge în pat când i se va zice.
Da, tată.
Nu! Attila, stai!
- Vreau să ajut! Lasă-mă să te ajut! - Ascunde-te sub căruţa asta.
Stai aici. Dă-te la o parte din cale.
Tată!
Tată.
Tată
Prindeţi-I!
Eşti fiul lui Mundzuk.
Ce aţi făcut cu bunica mea?
E moartă. TatăI tău e mort.
Asta îi este răsplata pentru că a vânat pe teritoriul nostru.
Acum eu îţi sunt stăpânul.
Îngenunchiază.
Îngenunchiază!
Şi s-ar putea să te las în viaţă ca sclavul meu.
Cum te numeşti, băiete?
Attila, fiul lui Mundzuk.
Nu mă recunoşti?
Eu sunt Rua, fratele tatălui tău,
şi a trecut mult timp de când nu m- ai mai văzut.
- TatăI meu e mort. - Da. Cu săptămâni în urmă.
Ai fost singur tot acest timp?
Eşti în siguranţă acum. Hai.
Doar dacă nu preferi să trăieşti singur în stepă.
Care sunt cele trei animale sacre?
Lupul pentru că nu se retrage niciodată,
şeba pentru că-şi apără fii,
şi calul, pentru că este sfânt zeului războiului.
- Câte straturi are un arc? - Două de lemn, două de os.
Cât timp trebuie să încăIzeşti arcul înainte să-I întinzi?
Până când stratul din afară transpiră.
Ai fost bine învăţat.
Mergi la cortul tău.
Locul lui nu este aici.
Am luat nevasta fratelui meu şi pe primul său fiu.
Ar trebui să-I las pe cel mai tânăr să moară în stepă?
Da.
Da, pentru dragul lui Bleda.
Este cel mai în vârstă.
Va primi cea mai largă porţiune când voi muri.
Vor fi certuri între ei. Văd asta deja.
Cine-i acolo?
Cine eşti?
- Cine eşti? - Attila.
- Eu sunt Galen. - Ce eşti?
- O fată. Eşti orb? - Arăţi ca o bătrână.
- Nu sunt mai în vârstă ca tine. - De ce nu eşti cu ceilalţi?
Le este frică de mine.
De ce le este frică de tine?
Pentru că citesc stelele şi cerul şi soarele şi luna.
Eşti o vrăjitoare.
leri am avut o viziune care spunea că el se va naşte.
- Cine? - Marele rege.
Nu te apropia. M- am născut acum zece ani.
Nu.
Te-ai născut ieri, în stepă.
A, da.
leri, în stepă.
Unii spun că înfăptuirea unui arc poate dura luni.
Dar e nevoie de 15 ani.
Începe de când copacul este plantat.
Tai lemnul prea devreme, arcul nu are destulă putere,
şi devine fragil.
Rege Rua I-am găsit.
Aceştia sunt oamenii care ţi-au atacat tabăra?
Sunt ai tăi.
Fă ce vrei cu ei.
- Au fost mai mulţi. - Au fost omorâţi. Aceştia au mai rămas.
- Îngenunchiaţi. - În faţa unui băiat?
Supune-mi-te şi vei trăi.
Attila! Ai vorbit cu cercetaşii?
Nu au văzut nici o forţă între noi şi râu.
Bun.
ÎNCHISOAREA IMPERIALĂ ROMA
Ar trebui să fii obişnuit acum.
Noi, gardienii, mâncăm aceeaşi mâncare.
E mâncare pentru sclavi.
Numai un sclav se poate obişnui cu ea.
Eu sunt Flavius Aetius.
Roma rabdă.
Şi eu voi îndura.
Parţi, sciţi,
macedonieni, gali, bretoni, angli, franci, evrei, egipteni.
Lista cu popoare învinse este nesfârşită.
- De ce sunt hunii diferiţi? - Sunt, pur şi simplu, maiestate.
- Aşteaptă până vor înfrunta trupele Romane. - Ne-au învins odată.
Din Imperiul Estic. Suntem făcuţi din altă stofă.
- Nu avem trupe lângă graniţă. - Trimite-le din altă parte.
Nu este posibil. Suntem întins aşa cum suntem.
Este serios? Hunii au fost o pacoste decenii întregi.
- Au trecut pe teritoriul nostru. - Sunt raiduri izolate.
Şi când realizează cât de mică este rezistenţa noastră, ce facem?
Placidia, un om ar putea să se înţeleagă cu ei.
Aetius nu va părăsi viu închisoarea.
Le cunoaştem obiceiurile, le cunoaştem regele.
Am spus nu.
Felix, ştiu că fiul meu este
imatur, dar învaţă.
El este împăratul acum,
şi se va agăţa de ocazii aşa cum au făcut şi alţi împăraţi înainte lui.
lată! Am reuşit!
Ce să lovesc? Acea vază de pe piedestal?
Idiotule!
Mi-a ruinat lovitura!
Mă voi gândi la ce ai spus,
dar trebuie să fiu convinsă că hunii sunt o ameninţare serioasă.
Invadatori! Invadatori!
Mergeţi! Mişcaţi-vă!
Stai! Numele tău?
N'Kara.
Te-ai luptat cu mult curaj.
Pune-o cu sclavii.
Sabia ei a fost cea mai înroşită de sânge dintre toate.
Dacă are familie, crăţă-i şi pe ei.
Poţi să pleci.
Am jurat odată că nu vei părăsi viu această închisoare,
dar prietenii tăi m-au implorat să fiu miloasă.
În lumina plăcerii lor
Este un singur motiv gândit pentru ca tu să fii aici.
- Ai nevoie de mine! - De ce aş avea nevoie de tine?
Dacă ar trebui să ghicesc, aş spune că hunii se mişcă,
iar tu şi restul Romei sunteţi împietriţi de frică.
Se aude despre un nou lord al războiului
printre triburile sudice - Attila. ÎI cunoşti?
Nu, dar îI cunosc pe regele Rua, şi asta e ceea ce contează.
Fiul meu e tânăr. Are nevoie de cineva să-I ghideze în decizii.
Îţi poţi servi ţara în locul propriilor ambiţii,
- dacă este posibil. - Orice e posibil.
Care-ţi este preţul?
În primul rând, iertare totală.
Ai încercat să depui mărurie îmotriva mea, înainte ca fiul meu să crească. Asta-i trădare.
Să numim asta o neînţelegere.
Ce altceva?
Restaurarea totală a propietăţilor mele,
personalul meu, ales de mine,
şi
repunerea în rangul de maestru în ambele servicii.
Dacă eu trebuie să negociez cu hunii, trebuie să am comanda supremă.
- Felix are comanda supremă. - Mută-I.
- El a recomandat eliberarea ta. - Îi voi mulţumi.
- Poţi să putrezeşti în celulă pentru totdeauna. - Şi tu?
Poţi găsi pe altcineva care să se ocupe de huni.
Paznic.
Eliberează-I.
El este noul tău comandant suprem.
Care este numele gardianului care mi-a adus mâncare?
Petronius, măria ta.
- Tată! - Lydia.
Eşti cu adevărat liber!
Mi-a fost teamă să cred.
Am venit la închisoare dar nu m-au lăsat să te văd.
Dumnezeule, priveşte-te.
Eşti o femeie tânără, şi una încântătoare de asemenea.
Satul e din nou al nostru?
Da.
Şi cea din Sicilia, de asemenea.
Mâine voi aduce muncitori.
Va fi la fel de frumos ca întotdeauna.
Haide, mişcaţi-vă! Nenorociţilor, mişcaţi!
Acum sunteţi în teritoriul meu!
Rege Rua,
îţi aduc tribut de la victoria noastră.
O victorie asupra fermierilor?
Poporul urmăreşte.
Sunteţi fraţi! Îmbrăţişaţi-vă ca fraţii.
Să vedem comorile pe care ni le-a adus Attila!
Attila, nu lăsa invidia fratelui tău să-ţi strice victoria.
Are dreptate.
A fost un sat apărat de ţărani şi fermieri.
Ne-am luptat doar cu ţăranii fiindcă nimeni alcineva nu a îndrăznit să se bată cu noi!
Da. Nici măcar romanii.
- Roma? Aceasta este altă chestiune. - Noi suntem huni. Nu ne temem de nimeni.
Adevărat.
Dar de ce să trezeşti un leu ce doarme?
Am pătruns 50 de leghe prin teritoriul lor.
Nu era nici o legiune, nici un soldat. Nimeni.
Lasă-mă să iau o armată mai vastă şi să merg mai departe.
- Cât de departe? - Până la însăşi Roma.
Ce vei face când vei ajunge acolo? Te vei scărpina de pereţi?
Sunt largi cât vagoanele,
dar sunt făcute din piatră, nu din lemn!
Te-am speriat. Galen I-a speriat pe marele Attila.
- Te-aş fi putut ucide. - Ce ai adus, Galen?
- Nimic. - Attila aduce întotdeauna ceva.
- Ai adus, nu? - Poate.
Ai mai avut vreo viziune cât timp am fost plecat?
- Poate. Ce mi-ai adus? - Şi nimic despre zeul războiului?
Acea viziune a fost în tribul nostru de când am trecut mlaştina cea mare.
După o bătălie grea, zeul războiului a adormit.
Sabia i-a căzut din mână.
Cine o va găsi va conduce lumea.
Trebuie să crezi, Attila.
De ce?
Pentru că atunci când eşti în viziunile mele, la fel e şi sabia.
Un mâner de aur şi de fildeş, bombat cu rubine.
Nici măcar nu voi conduce tribul.
Când va muri unchiul meu, Bleda va fi rege.
Bleda nu este în viziunile mele. Tu eşti.
Pleacă, femeie!
Lasă-mă în pace.
Gândeşte-te la femeia roşcată.
Întregul trib ştie.
O femeie roşcată a înşelat ochiul lui Attila.
O femeie roşcată a înşelat
Diseară sărbătorim victoria lui Attila,
prima cu maculaturile romane.
Bleda, ca şi conducător, ai totuşi întâietate.
Alege cu înţelepciune.
Attila, raidurile tale ne-au adus multe bogăţii,
şi mă supun.
De vreme ce nu am luptat,
nu pretind nimic de valoare.
Numai
un animal, necunoscut prin aceste locuri.
O creatură stranie cu ochi pătrunzători şi blană roşie.
Aduceţi-o.
Mai târziu în acea noapte, mi-am început propria rasă.
Huni cu păr roşcat.
Attila, ce faci?
Nu-I poţi omorî pe Bleda. Nu poţi!
Nu în cortul lui Rua,
dar când va ieşi, îI voi aştepta.
Nu. Timpul tău nu a sosit încă.
În dimineaţa aceasta am mai avut o viziune.
Destinul te-a ales pe tine, doar dacă îţi aştepţi timpul.
M- am săturat de viziunile tale.
Nu! Nu te voi lăsa.
O femeie.
Hei, Galen.
Dacă te lupţi cu Bleda pentru o femeie, tribul îţi va întoarce spatele.
Chiar dacă vei câştiga, vei pierde.
Întoarce-te la cortul lui Rua, cere-ţi partea de pradă,
pretinde satul cucerit.
- Sunt un fermier, ca să-mi trebuiască pământ? - Cere satul.
A fost în viziunea mea.
Următorul!
Calul a nechezat.
Tu şi calul tău sunteţi un întreg.
Greşeala lui e greşeala ta.
Bestia cu blană roşie.
Broasca râioasă care vorbeşte.
Bleda te călăreşte mai des decât pe calul său.
Nu este alegerea mea. Mai degrabă aş muri decât să mă culc cu un hun.
Atunci de ce nu mori?
Sora şi mama mea.
Dacă mă sinucid, Bleda le va omorî.
Trăiesc datorită lui Attila.
Am văzut felul cum se uită la tine, şi cum te uiţi tu la el.
Îi aparţin lui Bleda.
Un hun nu posedă o femeie decât când aceasta îi poartă copilul.
Dacă îI porţi pe al lui Bleda, Attila nu te va mai dori.
Şi cum pot să mă stăpânesc?
Aceste seminţe. Înghite una în fiecare zi.
Ele îi vor ţine departe pe micuţii Bleda din pântecele tău.
Attila sau Bleda?
Bleda sau Attila?
Ştiu pe cine ar alege Galen.
Nici măcar nu ştim dacă hunii vor ataca din nou.
Crede-mă, vor face asta.
Am trăit printre ei când eram tânăr.
Cum s-a întâmplat asta?
A fost un tratat, un schimb de prizonieri.
Sunt curajoşi, puternici şi departe de prostie.
Este adevărat că femeile lor se plimbă dezbrăcate?
Au trecut graniţa pe aici, deasupra, pe la Cologne.
Au prădat 20 de sate.
Precum i-am spus lui Felix, vom trimite trupe să-i pedepsim.
Şi precum ţi-a spus, nu avem pe cine să trimitem.
Dacă forţăm legiunile vestice, goţii ne vor jefui pe noi în schimb.
Hunii ne-au căIcat teritoriul,
şi deci mi-au insultat divina-mi persoană.
Insulta trebuie răzbunată.
În primul rând hunii au fost cei care i- au întors pe goţi împotriva noastră.
Şi au împărţit imperiul.
De aceea eu conduc vestul, iar Theodosius estul. Ştiu.
Totuşi inteligenţa-ţi divină nu pricepe punctul de vedere.
Ceea ce trebuie neapărat să evităm este să ne luptăm şi cu hunii şi cu goţii o dată.
Trădătorule. Sunt sora ta. Ar trebui să mă ajuţi.
Ai vrut să fii sărutată.
Flavius Aetius.
Divina Honoria.
Sper că te comporţi bine, Aetius.
Că dacă nu, mami a zis că te va arunca direct în închisoare.
Pentru totdeauna.
Mami îşi va face plăcerea.
- Să continuăm, divin-o? - Ne îndreptăm spre Forum.
Fata lui Pritella va fi acolo.
Vom termina mai târziu.
Oricum trebuie să vorbesc cu mami. Pe mai târziu, Aetius.
Comand.
La revedere, mami.
Unde merge fiul meu?
Spre Forum.
Are nevoie de odihnă după activitatea sa intelectuală.
- Dar progresează? - Nu.
Cu toate acestea, orice paşi urmezi, îi vei face cu el.
După ce obţine aprobarea ta.
Unele lucruri au nevoie de atenţie urgentă.
Antrenarea trupelor, depozitarea alimentelor.
Ai grijă singur de astea.
- Ar fi de folos dacă aş avea însemnul tău. - De ce?
Trei ani în închisoare mi-au distrus reputaţia.
Am nevoie de dovezi că acţionez în numele tău.
Hunii se află la graniţa noastră, Placidia.
Trebuie să uităm de vechile duşmănii.
Petronius
Nu fii îngrijorat. Dacă te- aş fi vrut mort, ai fi fost deja.
Vă implor, iertaţi-mi prostia.
Nu am fost întreg la minte.
Cum te simţi acum?
Pregătit pentru orice serviciu îmi cereţi, domnul meu.
Bine.
Am nevoie să ucizi pe cineva.
Cine este, stăpâne?
Împăratul Valentinian.
Totul e aranjat. Vei fi plecat înainte de a afla oricine.
Zece talanţi acum, zece după ce e gata.
O avere.
- Voi fi un om vânat pentru totdeauna. - Nu, nu, nu.
Însăşi mama împăratului te va proteja.
A gustat puterea. Nu vrea să renunţe la ea.
Însemnul ei.
Mi I-a dar pentru acest scop. Ţine-I cu tine.
Dacă eşti capturat, el va fi protecţia ta.
Mâine la amiază, grădina Coronei.
Foloseşte poarta sudică.
Voi avea grijă să fie singur.
Cine eşti? Ce cauţi aici?
Stai.
Cum îndrăzneşti să ridici o armă împotriva împăratului!
Mă plimbam pe aici. Mi se părea că nu aparţine acestui loc.
Mulţumesc Domnului că I-am urmărit! Ce cauţi aici?
Am primit o invitaţie de la mami să vin la picnic.
Vezi dacă poţi afla cine este.
Poartă sigiliul mamei mele.
Cum este posibil?
M- a invitat aici ca să fiu ucis.
Nu. Propria ta mamă?
Trebuia să-mi fi dat seama!
Atâta vorbărie pentru a mă învăţa să fiu împărat
a fost doar ca să-mi distragă atenţia!
Voi pune să fie fiartă acea căţea.
Nu, nu, nu. Sire.
- Nu ai nici o dovadă. - Sigiliul ei!
Va spune că a fost furat sau împrumutat cuiva.
Va avea o explicaţie. Ai încredere în mine. Ştiu cum lucrează.
Da.
Şi tu ai fost victima ei, nu?
- Toţi acei ani în închisoare. - Nu sunt important.
Roma există, iar tu eşti Roma.
Acţionează cu înţelepciune.
- Ce trebuie să fac? - Pentru moment, nimic.
Când va afla că planul ei a eşuat, se va da la fund.
Vom avea grijă de ea când va veni momentul potrivit.
Mă încredinţez în mâinile tale.
Attila, mergi cu Galen în păduri.
Sunt obosit.
O scurtă convorbire cu prietenul tău. Nu o să regreţi.
Femeie
Unde eşti?
Nu-ţi fie frică.
Nu-mi este frică.
Întoarce-te.
Dacă fratele meu îţi simte lispa, vei fi pedepsit.
Nu-mi pasă.
Întoarce-te.
Valentinian, spune-mi ce este Roma.
Un oraş măreţ, o ţară măreaţă.
Roma e un foc
O flacără aurie de putere,
de maiestuozitate, frumuseţe, experienţă.
De o mie de ani, ea a fost lumina lumii.
Mergi afară.
Priveşte în jurul tău.
Coloseumul, senatul, forumul, teatrele, pieţele, apeductele,
care aduc apă de la 100 de mile distanţă
pentru ca noi să trăim civilizat în schimbul animalelor.
Bineînţeles, afirmi că Roma e bogată,
şi că trebuie să păstrăm asta.
Aşa este.
Mâine, voi merge la Ravenna şi voi prelua comanda celei de-a Treia Legiuni.
Este un marş de două săptămâni până la graniţa cu hunii.
Voi avea nevoie de aprobarea senatului în seara aceasta.
- Diseară? Toţi sunt adormiţi. - Tu eşti împăratul.
Trezeşte-i.
Da!
Asta îmi va face plăcere.
Dragă, nu te-am văzut toată ziua.
Valentinian?
Mulţumesc. S-a dovedit foarte util. Am terminat cu el acum.
Attila, tot mai vrei să mergi la Roma?
Dacă vorbeşti serios, da.
Vorbesc serios. La urma urmei, poate că nu va fi nevoie să mergi la Roma.
Am primit un mesaj.
Se pare că Roma vine aici, mâine.
Suntem conştienţi de incursiunea voastră asupra teritoriului nostru.
Protestez oficial. Dar nu acesta îmi este scopul.
Spionii noştri ne aduc veşti despre planul goţilor de a ni se opune.
- Care trib? - Vizigoţii de la vest de Rhin.
De ce nu-ţi aduci legiunea aici?
De dragul tău, Rua, şi de dragul prieteniei noastre.
Spionii noştri ne spun că vizigoţii intenţionează să vi se opună şi vouă.
Ne-au plătit tribut de
- Zece ani. - Zece ani.
Şi pentru asta ei te urăsc.
La fel cum ne urăsc şi pe noi. Te vor ataca mai întâi pe tine să-şi asigure spatele frontului,
apoi pe noi în timp ce stăm aici certându- ne pentru sătuleţe de graniţă.
El este din tribul tău?
Vizigoţii I-au torturat.
Spionii mei au văzut.
Ştiindu-se că armăsarul este sacru la huni,
au sculptat zece cai pe corpul lui folosind cuţite încăIzite,
unul pentru fiecare an de tribut.
I- a luat trei zile ca să moară!
Ar trebui să fie mai mult sânge.
Aceste răni au fost făcute după moarte. Poate că nu de vizigoţi.
Un general roman are lucruri mai bune de făcut decât să mutileze cadavre.
Ai crescut uşor.
Hunii pe care îi cunoşteam ar fi răzbunat o asemenea insultă.
Am venit să ofer o alianţă.
Voi porni împotriva vizigoţilor singur.
Flavius!
Împărţim prada în mod egal?
Bineînţeles.
Ne vom alătura.
Faceţi pregătiri acum!
Cine a fost cel explicit?
Nepotul meu, Attila.
Attila? Am auzit de el.
Da. Este foarte ambiţios.
De ce, zilele trecute vorbea de invadarea Romei.
Oare chiar vorbea?
L- am crescut pe el şi pe fratele lui de când erau copii.
S- au urât unul pe altul de la început.
Acolo este sursa ultimului lor conflict.
O fată sclavă?
Bleda a pretins-o doar ca să-i facă în ciudă lui Attila.
Dacă nu se bat pentru ea, vor găsi un alt motiv.
De ce nu-I pui pe Attila sub comanda mea?
Ai avea pace pentru un timp, cu orice preţ.
Mărşăluiesc bine, dar pot lupta?
Simt că mai degrabă ai lupta împotriva noastră decât cu noi.
Am văzut prea multă aroganţă decât putere romană.
Santinelele sunt fixate, generale. Inamicul este la o leghe de vestul Rhinului.
Trezeşte trupele după al treilea ceas, în linişte.
Vom ocupa răsăritul la apus.
- Hunii vor potoli orice retragere. - Da, generale.
Omul mort din corul lui Rua
Vizigoţii n-au nimic în legătură cu el.
Şi te-ai descurcat foarte rău.
Ar fi trebuit să aştepţi să plec, ca să nu mă pot apăra
şi ai fi fost nedumerit.
"Dacă ar fi fost torturat în viaţă, de ce nu este mai mult sânge?"
Rua a înţeles răspunsul pentru sine şi i- a venit mai degrabă să creadă.
Păcăleşte şi înşeală
Asta este metoda romanilor, nu a hunilor.
În ce sens conduci lumea?
Un trib franc trebuie să li se fi alăturat.
- Tocmai am văzut stindardele lor. - Câţi sunt?
Numărul lor s-a dublat.
- Totul este gata? - Da, tată.
- Ei au terenul mai înalt. - Da.
Dar au realizat ceea ce-i aşteaptă?
La prima trompetă, centrul revine, simulând o retragere.
La a doua, se întorc şi luptă.
La a treia, hunii atacă flancul inamic.
Da, generale.
Du mesajul la Attila. Atacă la a treia trompetă.
Da, generale.
Pregătiţi-vă de atac.
Sună prima trompetă.
Se retrag.
Laşi romani.
Nu. E un truc.
Sună a doua trompetă.
Curierul a fost ucis.
- Corpul său a fost găsit ceva mai departe. - Trimite altul.
Am trimis. Dar nu va ajunge la timp.
Se va aştepta să atacăm flancul.
Nu a trimis nici un ordin.
Atacaţi la semnalul meu.
Porniţi! Porniţi!
Cu încă câţiva ca el, Roma ar putea cuceri toată lumea din nou.
Theodoric.
A trecut o mulţime de timp, Flavius Aetius.
Dar acelaşi rezultat- o victorie romană.
- Condiţiile tale? - O treime din oamenii tăi vânduţi ca sclavi,
1000 kg de aur, o jumătate de recoltă.
Vrei să ne înfometezi?
Ai prefera ca legiunile mele să ardă întreaga recoltă?
Nu ai îndrăzni niciodată fără hunii de partea ta.
Accepţi condiţiile, sau ostilităţile vor continua?
Accept condiţiile.
Aetius. Fata e în siguranţă?
Ţi-am mai zis.
Lydia nu e grija voastră şi nici nu va fi vreodată.
Vă ştiaţi dinainte?
Theodoric?
Da, drumurile noastre s-au intersectat.
Vă urâţi unul pe altul.
Oricât de straniu ar părea, am fost odată căsătoriţi cu aceeaşi femeie.
A murit cu ani în urmă. El dă vina pe mine.
Deci această luptă a fost pentru Roma şi ca să satisfacă o ciudă de-a ta.
Mă străduiesc pentru eficienţă.
Voi romanii vă jucaţi cu regi şi popoare cum face un copil cu jucăriile lui.
Mă întorc în Roma în curând.
Vino cu mine.
Învaţă cum este condusă lumea.
Să vezi dacă Roma într-adevăr se joacă cu naţiuni ca şi cum ar fi jucării.
Nu e nimeni în Roma ca tine şi nimeni ca mine aici.
Astăzi a fost doar începutul.
Am putea face lucruri măreţe împreună, tu şi cu mine.
Dacă nu ne omorâm înainte.
Ce spui, Attila? Vei veni?
Aetius, te felicităm pentru o victorie măreaţă.
Gloria e a ta, Cezar.
ÎI prezint pe Attila,
al cărui curaj şi îndemânare a contribuit măreţ la cucerirea noastră.
Attila, te întâmpinăm ca pe un aliat şi un prieten.
Să te introduc câtorva conducători de stat.
Domnilor, acesta este Attila.
Este destul de surprinzător, într-un fel primitiv.
Hainele sunt făcute din piei de animale.
Le va scoate în curând.
A fost înţelept să-I aducem aici?
Într-o zi va fi regele celui mai puternic trib de huni.
Atunci va trebui să-I ucidem.
Atunci ne vom război cu hunii, ceea ce încercăm să evităm.
- Nu fratele lui mai în vârstă va fi rege? - Attila va fi rege.
De aceea, îI vom seduce cu avere şi îI vom trata ca pe un prieten.
Şi la sfârşitul planului tău,
- dacă se întoarce împotriva noastră - Nu va face asta.
Va fi responsabilitatea ta, Aetius.
Grachia, felicitări pentru ultima ta victorie.
La dispoziţia dvs. să iau lecţii. Şi acesta trebuie să fie Attila.
Grachia este campionul curent al Circului Maximus.
- Cel mai bun luptător de care din imperiu. - Vino şi priveşte-mă.
Mă voi asigura că stai pe cel mai bun loc.
Un conducător de care la un banchet regal?
E ruşinos cum acest oraş se făleşte cu atleţii săi.
Unii dintre ei au mai mulţi bani decât am eu.
Îţi vine bine.
Voi purta doar în seara acesta.
- Mai am un alt cadou. - Nu e nevoie.
Insist.
Ce este acest loc?
O baie.
Haide, intră.
Nu ai văzut niciodată una?
Aetius ţi-a arătat doar fortăreaţa şi apeducturile,
dar cred că baia este cea mai de preţ realizare a Romei.
Este fierbinte.
Da.
Asta-i ideea.
Cum se face?
Un cuptor, câteva conducte.
Nu contează.
E foarte calmant odată ce te obişnuieşti cu căIdura.
Aveam o presimţire că îţi va plăcea.
Nu sunt atât de tâmpit precum mă crede lumea
precum tu probabil crezi
Înţelepciunea nu face unei femei prea mult bine în Roma.
Mami e o excepţie.
A avut putere adevărată.
Dar s-a asigurat că eu sigur n-o voi avea.
ÎI favorizează pe fratele meu şi a făcut asta de când s-a născut.
E un tâmpit fără speranţă, dar este un bărbat.
Deci aşa stau lucrurile.
Eu spun că dacă o femeie poate avea putere doar printr- un bărbat,
atunci să fie cu cel mai puternic bărbat pe care- I poate găsi.
- Rua îmbătrâneşte. - Ce vrei să fac?
Îi place să bea bere dis- de-dimineaţă.
Pune asta în castronul de lângă patul său.
Va muri liniştit, iar tu vei trăi bine.
Mă temeam că nu vei veni.
Am alte lucruri de îngrijit în afară de tine.
Am nevoie de ciuperci pentru poţiune.
Pe lângă asta, Bleda de-abia te mai atinge, oricum.
Galen, stai.
Plănuieşte să-I omoare pe Rua.
Fă linişte!
Ai putea fi omorâtă pentru că ai zis asta, iar eu pentru că am auzit.
Bleda a cumpărat un paznic pentru a- I otrăvi. I-am auzit.
Trebuie să faci ceva.
- Ce pot face? - Avertizează-I pe Rua.
- Nu mă va asculta. - Atunci foloseşte-ţi puterile.
S- ar putea să fie mai bine pentru noi dacă Rua moare.
Şi Bleda să devină rege?
- Unde este Attila? - La Roma.
- De cât timp se află acolo? - De săptămâni.
De ce întârzie?
Nu ştiu.
Dacă va fi un lucru care să-I aducă înapoi,
acela va fi vestea despre moartea lui Rua.
Attila trebuie să se întoarcă.
ÎI iubeşti.
O femeie care nu-I iubeşte e oarbă.
Dar nu ar iubi niciodată o broască râioasă.
- De ce mă ajuţi? - Pentru că apari în viziunile mele.
Trebuie să le fiu loială,
iar viziunile îmi spun că Attila este în pericol.
Trebuie să se întoarcă. De aceea,
lasă regele de azi să moară pentru ca cel de mâine să trăiască.
Când ai spus că Roma îI va seduce, nu credeam că te referi la fiica mea.
- Nu am avut nici o legătură. - Nu poate continua.
O căsătorie poate formaliza alianţa.
Căsătorită cu un barbar? Va fi de râsul lumii.
Mă îndoiesc. Dar măcar ar fi o Romă care să râdă.
Scuteşte-mă de discursul tău despre sacrificii pentru imperiu.
- Fie că-ţi place fie că nu, trebuie să facem asta. - Nu este a ta ca să faci schimb cu ea.
O alianţă cu hunii va apăra graniţa,
şi ne va da timp să ne refacem din nou.
Dacă o va avea, se vor căsători.
Peste cadavrul meu.
Ei bine, dacă insişti.
Sfatul tău.
Se încrede prea mult în influenţa sa asupra lui Attila.
Chiar dacă această căsătorie va avea loc,
hunii ar putea-o lua ca pe o glumă şi să ne atace oricum.
- Nu trebuie să aibă loc. - Fata e obsedată.
S- ar putea să fie nevoie de măsuri drastice.
Atunci ocupă-te de ei.
lar Aetius şi-a depăşit utilitatea.
Înţeleg.
Nu am crezut în destin înainte, dar acum cred.
Destinul ne-a făcut să ne întâInim.
Crezi în destin, Attila?
- Poate. - Bine.
Aşa multă lume este atât de plictisitoare.
"Voinţa Domnului" în sus şi "voinţa Domnului" în jos.
Defapt, cunosc doar o altă persoană
care ia destinul în serios.
Flavius Aetius.
Ciudat, nu-i aşa?
Pe el îI dispreţuiesc, dar pe tine te ador.
- Care-i este destinul? - Să salveze Roma, după cum spune.
lar al tău care e?
Un prezicător din satul meu spune că voi găsi o sabie.
Şi când o vei găsi ce se va întâmpla?
Voi domni lumea.
Ce trist pentru Aetius.
Aetius poate să-şi poarte şi singur de grijă.
Dacă mă scuzi.
- Ce părere ai despre ea? - Este plăcută.
Atâta tot?
Ce altceva rămâne de zis despre o femeie?
Atunci nu ai iubit niciodată.
O dată. Poate.
Fata sclavă, roşcata.
Un om în poziţia ta poate avea oricâte femei doreşte.
Pe acelea pe care le iubeşti
şi acelea care sunt doar
utile.
lar dacă destinul tăi este să cucereşti lumea,
ai putea face mai rău decât să te aliezi cu Roma.
Dar dacă Roma face parte din lumea pe care intenţionez s-o cuceresc?
Păi, sunt multe căi de cucerire.
Ai capturat-o pe Honoria fără să loveşti izbitor,
şi ea ar putea fi cheia pentru următoarea-ţi cucerire.
Să cucereşti, oricât ai obţine.
Tată, acest mesaj a fost adus în sat.
Rua a murit.
- Trebuie să plec urgent. - E o perioadă nepotrivită pentru călătorii.
Bleda va complota împotriva mea.
Pregăteşte-te pentru mâine dimineaţă. Voi trimite o escortă.
Trimite un mesager care să-ţi anunţe întoarcerea,
dar mergi pe o altă rută pentru a face asasinarea dificilă.
Provoacă-I rapid, şi să ai un motiv pe lângă ambiţie.
- Un pretext. - Exact.
De exemplu, I-ai putea acuza de moartea lui Rua.
- Probabil aşa a şi făcut. - Nu am nici o dovadă.
Nu contează. E politică bună.
ÎI va face să se apere.
Attila
Dacă lucrurile merg rău, ştii că întotdeauna vei găsi un adăpost aici.
Voi trăi şi voi muri printre huni.
Atunci odihneşte-te. Ai o mare călătorie în faţa ta.
Ai tras cu urechea?
Nu, am învăţat.
Îi vei simţi lipsa, nu-i aşa?
Da, îmi va fi dor de el.
Roma produce în zilele acestea prea puţini oameni ca el.
Acest Bleda, chiar va încerca să-I ucidă?
Bineînţeles.
Voi spune o rugăciune pentru el înainte să mă culc.
Da.
Spune şi una pentru Roma.
Îmi cer scuze, stăpâne.
Am crezut că pleci.
Luaţi-I!
Luaţi-I! Regele vă porunceşte!
Nu eşti încă rege.
Aduceţi-mi coroana! Repede!
Vedeţi cum vrea să fure coroana, aşa cum a furat şi viaţa lui Rua?
Minţi.
Rua ar fi trebuit să moară aşa cum a trăit.
Ca un luptător, nu în somn.
Nici un om nu poate alege modul propriei morţi.
- Nu, nu dacă este ucis. - Rua a murit fără probleme,
şi eu sunt cel mai în vârstă fiu al fratelui lui.
De aceea, eu sunt îndreptăţit să fiu rege.
Cu ce scop? Ca să fii plătit pentru că lupţi în serviciul Romei
sau al altor popoare?
Vom trăi precum au trăit dintotdeauna hunii.
Ce altceva ar trebui să facem?
Ar trebui să conducem lumea!
Vrei să atacăm Roma?
Nu.
A fost cumpărat.
Pe deasupra, are o târfă în Roma care îşi spune prinţesă.
Dacă atacăm Roma, ne lăsăm flancurile descoperite.
Ne vom întoarce să ne găsim satele arse
şi femeile noastre dispărute.
Ai spus ce nu trebuie să facem,
dar nu ai spus ce trebuie să facem.
Atacăm la nord Panonia şi dincolo de ea.
- Să ne atacăm propriul popor?! - Nu din triburile noastre.
Dar cu toate acestea pe huni,
cu care am trăit în pace timp de mulţi ani.
Şi atunci războiul va veni din nou, cum a fost întotdeauna.
Cu toţii cunoaşteţi profeţia antică. Un cuceritor se va naşte printre noi.
Acela care găseşte sabia zeului războiului.
Ai găsit această sabie?
Nu.
Atunci cuvintele-ţi sunt goale.
Voi da un alt semn.
Eu spun că tu I-ai omorât pe Rua,
şi nu eşti potrivit să-i iei locul.
lar eu spun că tu minţi.
Atunci ne vom întâIni mâine când răsare soarele.
Să învingă cel mai puternic.
Şi acela va fi semnul.
Îşi va îmbiba săgeţile în otravă.
Dacă mor otrăvit, tribul îI va ucide. Ştie asta.
Această otravă nu lasă nici un semn.
Cum a putut Bleda să facă rost de o asemenea otravă?
Tu?
Galen
Ce rău ai făcut pentru el?
El I-a otrăvit pe Rua?
Bleda a jurat să mă omoare dacă nu I-aş fi ajutat.
Pe lângă asta, am ştiut că te va aduce înapoi din Roma.
- M-aş fi întors oricum! - Viziunile mele
- Viziunile tale! - Am fost îndreptăţită să fac ceea ce am făcut.
Pe vremea asta mâine vei fi rege.
- Dă-mi din otrava ta! - Nu mai am.
Nu mai sunt ciuperci. Am căutat săptămâni întregi.
Atunci nu I-ai omorât doar pe Rua, ci şi pe mine.
Nu. Dacă otrava intră în tine, eu o voi trage afară.
Cum? Vei călări alături de mine pe un cal al tău?
Attila, găseşte sabia.
Dacă ai sabia, nimic nu te poate atinge.
Nimeni nu a găsit-o într-o sută de ani.
Cum e posibil să o găsesc până la răsărit?
Am terminat cu tine, femeie.
Să nu-mi mai vorbeşti vreodată.
Haide!
Puteri ale pământului şi cerului, fiţi credincioase viziunilor care mi le-aţi arătat.
Daţi lui Attila puterea lui Galen, iar lui Galen durerea lui Attila.
Attila! Attila! Attila!
25.000
Aetius, ce pun la cale hunii?
Attila atacă la nord de Panonia, sire.
Nu spuneai că erau mai mulţi huni la nord?
Atunci se luptă cu propriul popor.
Bine lucrat, Aetius.
Totul pentru măreaţa-ţi glorie, maiestate.
Poţi păcăli un tânăr neexperimentat,
dar eşti conştient că Attila nu atacă doar hunii.
- Îi uneşte. - Cel puţin nu se luptă cu noi.
Dar dacă o va face vreodată, pericolul este de două ori mai mare.
Nu va ataca Roma.
Va ataca germanii, Imperiul Estic, dar nu Roma.
Cum poţi fi sigur?
În Roma, a văzut lucruri la care nu a visat.
Am văzut cum creşte nesiguranţa în ochii lui.
A venit sigur că ne poate înfrânge. A plecat nesigur.
- Şi mai este un element. - Care?
Atacând Roma va însemna să mă atace pe mine,
iar asta nu o va face niciodată.
- lar dacă tu păţeşti ceva? - Rămâne de văzut să nu mi se întâmple nimic.
Vin, careva?
Ne este dor de tine, Galen.
Mă întreb dacă încă mai are viziunile ei.
A avut o viziune depre acest loc.
- Lângă satul meu vechi. - Ea este motivul pentru care I- am cerut.
De aceea am îngropat-o aici.
Vei pleca din nou?
Depinde de ce zic iscoadele mele.
Vei ataca Constantinopolul?
Nu oraşul însuşi. Oricum, nu din prima.
Dar provinciile sunt bogate.
Nu poţi amâna?
N'Kara, de abia am început să- mi construiesc imperiul.
Trebuie să mă gândesc la viitor.
Dar mă gândesc la viitor.
Un rege trebuie să-şi înveţe prinţul cum să conducă.
Prinţ?
Celelalte soţii au confirmat în dimineaţa asta.
- Sper că va fi un băiat. - Va fi! Ştiu că va fi!
De ce nu vine?
Dacă nu se naşte în curând, vei muri.
Un copil nu poate fi grăbit, nici chiar pentru un rege.
Va veni când va veni.
Ai grijă să se nască în siguranţă!
Of, voi zeilor.
Să fie băiat.
Faceţi-I puternic.
Un băiat, maiestate.
Da.
Fiul unui rege.
Şi N'Kara?
N'Kara.
ÎI ai pe prinţul tău.
Învaţă-I bine.
Nu.
Nu!
Aceasta a făcut parte din viziunea ta?!
A făcut parte din viziunea ta, şi tu nu mi-ai spus?!
Te blestem, Galen!
Şi vă blestem pe voi, zeilor!
Îngenuncheaţi!
Îngenunchiaţi în faţa noului vostru rege.
Supuneţi-vă.
Mesagerul a spus că a reuşit campania.
Da. Oraşul a căzut repede.
Noile maşini de război au funcţionat chiar mai bine decât mă aşteptam.
Sunt bucuros.
- Eşti bine? - Da.
- Ai fost supusă în absenţa mea? - Da.
- Şi celelalte neveste? - De asemenea sunt bine, stăpâne.
Bun.
Unde este fiul meu?
Ai mulţi fii, stăpâne. Despre care vorbeşti?
Cel mai în vârstă.
Ai o duzină de soţii,
şi de două ori numărul de copii.
Şi totuşi, noi toţi la un loc
nu-ţi facem pe plăcere la fel de mult cum îţi face el.
- Este primul născut. - Şi copilul femeii roşcate.
Ţin adunare în după-amiaza aceasta.
Între timp, doresc să mă odihnesc.
Attila
Mi-ai lispit.
E bine să fii înapoi.
Attila
Regele hunilor,
stăpânul pământurilor de la Oceanul Îngheţat la Marea Neagră,
de la râul Rhin şi până la munţii estului.
Marele nostru rege vă dă aprobarea să vă ridicaţi.
Eu sunt regele Canute al finlandezilor.
Te întâmpinăm ca pe un prieten şi ca pe un cetăţean loial.
Aduc tribut. Blănuri, aur şi argint, condimente şi parfumuri.
În numele poporului meu, accept tributul.
Eu sunt regele Meloch al parţilor.
Te rog să pui capăt unei dispute dintre mine
şi regele Omar al sciţilor.
- În legătură cu ce? - Hotarele dintre ţările noastre.
- Unde este Omar? - El ajunge mâine.
Justiţia cere ca să ascult ambele părţi deodată.
Da, dar dacă
Da Mare rege. Mâine.
Attila. Attila.
Attila.
Numai despre el aud. Credeam că am terminat cu el.
Nu avem aşa noroc, maiestate. Încă este aici şi e mai puternic ca niciodată.
Atâta timp cât nu ne pricinuieşte necazuri.
Dar tulbură restul lumii şi ne alarmează şi pe noi.
Cereri de ajutor din Şcitia, Alericum, Moesia,
şi de la însuşi Theodosius.
De la Theodosius, împăratul Estului,
către dragul său nepot, Valentinian.
Te implor, trimite ajutoare, suntem depăşiţi de huni.
Depăşiţi.
Exagerează. Zidurile din Constantinopol au 6 metri grosime.
Dar duzine de oraşe mai mici au căzut.
Provinciile sunt gol-goluţe.
Attila pretinde 1500 kg de aur ca să-şi retragă trupele.
Un împărat roman, supus stoarcerii ca un negustor de rând.
lar dacă Constantinopolul cade,
lui Attila nu-i mai rămâne de cucerit decât pe noi.
Aetius, ai spus că dacă va ameninţa vestul va fi pe răspunderea ta.
Începi să simţi greutatea?
Ei bine, Aetius?
Încă o dată, când Attila ameninţa, am făcut o călătorie să-I întâInesc.
- Propun să facem alta. - În Imperiul de Est?
Da.
Voi stabili situaţia şi mă voi ocupa personal.
Da.
Bună idee. Mergi imediat.
- Un cuvânt, maiestate, despre sora dvs. - Ce-i cu ea?
Se zvoneşte că ar complota împotriva ta.
Ce? Cu cine?
- Cu Eugenius, sire. - Eugenius?
- Nu cumva Eugenius, cameristul ei? - Acelaşi, sire.
Honoria unelteşte împotriva mea
cu un majordom?!
Eşti o zeiţă.
Vom evita uciderea lui dacă este posibil.
Este un tâmpit, dar e fratele meu.
Nu am cunoscut niciodată asemenea pasiune.
Poate că festivalul va fi timpul cel mai potrivit să lovim.
Nu, Latorius nu e de aceeaşi părere. Spune că e prea devreme.
I- ai vorbit lui Latorius despre planurile noastre?
Avem nevoie de un ofiţer de gardă de partea noastră.
Frumosul şi prostuţul meu Eugenius.
Trebuie să păstrăm totul secret înainte să fim pregătiţi să
Ar trebui să pleci curând, tată. Mareea se termină la apus.
- Veşti? - Da. Honoria vine cu mine.
A fost exilată în est.
Putea să fi fost executată.
Probabil că-şi va dori să fi fost. A fost dată lui Pulcheria.
- Aproape îmi pare rău de ea. - Şi mie, aproape.
Dacă-I vezi pe Attila, adu-i aminte de mine.
Placidia avea dreptate. Ar fi trebuit să fi pus să fie ucis aici.
A fost un oaspete în casa noastră.
Da, bine, trebuia să văd ce periculos a devenit.
Ai grijă cât sunt plecat.
Voi avea.
- Te-ai întâInit cu ambasadorul? - Foarte scurt.
Cu cât îI îndepărtez mai mult, cu atât e dispus să plătească mai mult aur.
Şi totuşi, este un câştig demn de un mare rege?
Am urechi lungi, sire, să-ţi fiu de folos mai bine,
iar ele au auzit discuţie între generalii tăi.
Loialitatea lor e absolută, totuşi se întreabă.
Am cucerit o sută de popoare,
am împins Imperiul Estic la Constantinopol,
- totuşi nu am luptat împotriva vestului. - Nu este timpul potrivit.
- Când va fi potrivit, sire? - Când voi spune eu că e.
Ce alt motiv este dat, Oreste?
Unii spun, sire, că îţi este teamă de Aetius.
lartă-mă, sire. Un zvon prostesc.
Cine răspândeşte acest zvon?
- Tu, mare rege. - Eu?
Da, prin refuzul tău de a ataca vestului.
Ai curaj, Oreste.
Nu ţi-aş servi dacă nu aş îndrăzni să-ţi spun adevărul.
Sunt conducător, nu numai al hunilor, dar şi al celor o sută de naţii.
- Ai căror regi se supun ordinelor tale. - Am nevoie mai mult decât de supunerea lor.
- Am nevoie de credinţa lor. - În ce, sire?
Asta este ceea ce aştept.
Lucrul care îi va face nu numai să servească, dar să şi creadă.
- Un semn, ca şi sabia zeului războiului? - Un semn sau un motiv.
Ceea ce Aetius obişnuia să-i spună pretext.
Şi când va veni, voi ştii,
şi atunci voi ataca Imperiului de Apus.
Da, sire.
CONSTANTINOPOL CAPITALA IMPERIULUl ESTIC
Aetius, bun venit în est.
Muţumesc, maiestate.
Am ţinut secretă vestea sosirii tale, aşa cum ai cerut.
Se potriveşte cu scopul meu. Mulţumesc.
Şi Honoria, nu te-am văzut de când aveai şase ani.
Mă doare că ai crescut ca să devii o trădătoare.
Din fericire, sora mea, Pulcheria a fost de acord să te ia.
Să mă ia unde?
Într-o viaţă dedicată celibatului şi lucrării lui Dumnezeu.
- Trebuie să glumeşti. - Vom vedea dacă glumesc.
- A intrat diavolul în tine. - Nu mă alătur nici unei ridicule
Dar îI vom da în curând afară.
Văd că avem mult de lucru în faţa noastră.
Am sperat că vei aduce trupe, Aetius.
De când Attila ne-a zdrobit armata,
ne-am îngrămădit, tremurând în spatele zidurilor.
Nu mai avem trupe de risipit, maiestate.
- lar bani? - Alas, şi aici avem insuficienţe.
Atunci de ce te-ai deranjat să vii?
Să născocesc un plan, sire.
Dar va dura ceva timp.
Nu avem timp.
Nobilii îşi vând propriul mobilier ca să facă faţă cererilor lui Attila,
în timp ce refugiaţii inundă oraşul.
Bogătaşii le-au dat de lucru ca să prevină revoltele.
Cum poţi vedea, îmi fac partea de lucru.
Ai vorbit de un plan. Mai exact, la ce te referi?
Un imperiu construit aşa de repede va avea slăbiciuni.
Cum le vei descoperi?
Voi vizita teritoriul lui Attila.
Sună cam nesigur. Mă gândesc la ceva mai specific.
Asasinare.
lartă-mă, Aetius.
Am vrut să vezi, în primul rând, munca lui.
Acesta este Lygus,
adept al văzului fără să fie văzut,
priceput la arme,
după cum vezi.
Şi ce-i mai bun dintre toate, nu are limbă.
Aşa că dacă este prins, nu mă poate vinde.
Attila are spioni precum avem şi noi.
Va auzi de planul tău şi îI va zădărnici.
Poate că da, poate că nu.
- Îţi place fata? - O refugiată?
Familia ei a fost măcelărită de huni. Să o trimit la tine?
Da, dacă pot cere o modificare.
Fă-ţi pe plac. Este a ta.
Cum te numeşti?
Ildico.
Mi-au spus că ai motive să-i urăşti pe huni.
TatăI meu a fost şeful satului.
L- am văzut murind, precum şi mama mea.
Oase rămase
pentru vulturi.
- Dar ai reuşit să scapi. - De suferinţa mea.
Să presupun că aş putea aranja să te răzbuni?
- Cum? - Omorându- le regele.
Pe însuşi Attila? Cum este posibil?
Întrebarea mea întâi. Dacă ar fi posibil, ai face-o?
- Da, aş face-o. - Chiar dacă ar însemna propria ta moarte?
Aş intra în iad bucuroasă dacă I-aş putea trimite pe Attila înaintea mea.
Ne vom aduna în curte într-o oră.
Astăzi ne ocupăm de săracii de la parohia Sf Ecaterina.
Urăşti locul ăsta la fel ca şi mine. Pot vedea asta în ochii tăi.
Şi ce dacă? Sunt prinsă aici la fel ca şi tine.
Te înşeli.
Ai prieteni în afară?
Am scris o notiţă. Livrează-o cu acest inel.
Ţine-o şi ia şi inelul ca să dovedeşti că scrisoarea vine din partea mea.
Pune-I pe prietenul tău să livreze acestea omului pe care îI numesc,
iar noi două vom fi libere pentru totdeauna.
- Ce bărbat? - Attila, regele hunilor.
Cucerim oraşe, stăpânim lumea,
şi totuşi, nu putem construi o termă.
Există o chestiune mai importantă.
Împăratul din est a angajat un asasin.
- Vreau o termă ca în Roma. - Maiestate
Spionii noştri aduc acest zvon în fiecare săptămână.
Acest zvon are conţinut.
- Sunt atât de mulţi străini. - Inclusiv tu.
Sau ai uitat?
Sunt încredinţat că mi-am dovedit loialitatea, sire.
Într-adevăr.
De multe ori.
Oreste, dacă destinul meu este să mor, voi muri.
- Dacă nu, nici un asasin nu mă poate răni. - Totuşi, îţi cer să fii prudent.
lar eu te întreb de ce nu e gata această termă?
Marmura trebuie adusă de la 4000 km depărtare,
ţevile şi cuptorul
Destul.
- Ai trei zile. - Trei zile? Dar sire.
Da, mare rege, bineînţeles, trei zile.
- Acela este Attila? - Da.
Încearcă să-ţi stăpâneşti ura din ochi când îI vei întâIni.
Numele tău este Lygus.
Ai fost trimis de Theodosius, împăratul din est.
Nu este aşa?
Oreste!
Trebuia să mă chemi când s-a arătat.
- Nu era nevoie. - ÎI voi crucifica.
E un om curajos şi loial stăpânului lui.
- Trimiteţi-I în siguranţă înapoi. - Sire
- Cu cât trebuia plătit? - 20 kg de aur.
Pune suma într-un sac, atârnă-i-I de gât,
şi lasă-I să se întoarcă purtându-I.
Împăratul va fi umilit.
Vina este a lui pentru că a dat ordinul, nu a acestui om.
S- ar putea să mai fie încercări, sire. Roma are spioni prin oraş.
Soarta mea nu este să fiu asasinat.
Sunt sclavi, comercianţi, chiar şi mercenari care ar vinde informaţii.
Astăzi un comerciant mi-a întrebat slujitorul care este pretextul tău pentru invadarea vestului.
Îmi voi găsi de lucru pe lângă termă, să mă vând ca sclav, dacă va fi nevoie.
Mai devreme sau mai târziu, mă va observa.
Nu va dori să te aştepţi la asta.
Satul celeilalte femei a fost distrus la fel ca şi al tău.
Şi ea a început urându-mă, dar ura ei s-a transformat în dragoste.
Apoi a fost slăbită.
Acesta este omul de care vorbeai?
- Da. - Luaţi- I.
Îngenunchează în faţa regelui hunilor.
Lăsaţi-ne.
Cu o oră în urmă a eşuat o conspiraţie de asasinare. Ai fost implicat în asta?
Dacă eram implicat, ai fi fost mort.
Totuşi vii deghizat în ţăran. De ce nu deschis, ca un prieten?
Să văd ceea ce doresc să văd, nu ceea ce vrei tu să-mi arăţi.
Şi?
Te-ai descurcat bine.
Pământurile pe care le conduc sunt la fel de imense ca şi imperiile voastre la un loc.
Imperiile au mai mult decât pământ. Unde sunt Forumurile?
Colosseum-urile? Marele Circ?
Teatre? Apeducturile?
Dă-ne timp, Aetius.
Romei i-a luat secole ca să devină ceea ce este.
Şi ce se întâmplă cu noi în timp ce voi învăţaţi?
- Să ne scufundăm în haos şi ruine? - Numai dacă ne rezistaţi.
Oamenii civilizaţi sunt mai uşor de cucerit,
dar civilizaţia
totuşi aparţine civilizaţilor, nu barbarilor.
Aparţine oricăruia care este destul de puternic să o ia.
Aetius, alătură-mi-te.
Odată, m-ai invitat la Roma.
Ai spus că putem face lucruri măreţe împreună.
Încă putem face.
Numai că acum eu te invit să rămâi aici.
Să te servesc?
Sunt un om mai bun decât împăraţii pe care îi serveşti acum.
Eu servesc Roma.
Vorbeşte deschis. Plănuieşti să ataci Imperiul de Apus?
Nu am asemena planuri pentru moment.
Dar în viitor?
Nimeni nu poate prezice viitorul.
Să încheiem un târg aici şi acum.
Un tratat de pace între poporul tău şi al meu.
Cred că acesta este primul semn de slăbiciune pe care I-ai arătat.
Vei face tratatul?
Imperiile se extind până când cineva este destul de puternic să le oprească.
La fel a fost cu Roma, la fel şi cu noi.
Şi la fel va fi atât timp cât oameni vor colinda pământul.
Atunci afacerea noastră s-a încheiat.
Aşa se pare.
Bine lucrat, Oreste.
O voi folosi diseară. Eu şi cu nevestele mele.
Care dintre ele, maiestate?
Toate.
Este singura cale de a evita o luptă.
Da, maiestate.
Maiestate?
Fata, cine este?
- O sclavă. - De cât timp este aici?
De unde este?
Sosită de curând. Nu ştiu de unde este.
- Pot afla. - Da.
Află totul despre ea, şi adu-o la mine diseară.
Dar soţiile tale, maiestate, şi baia.
Spune-le că nu este gata.
Cruţă-le sentimentele, dar spune- le orice doreşti.
Apropie-te.
Nu-ţi fie frică.
Nu-ţi voi face nici un rău.
De ce îţi este frică?
În poporul meu, o femeie care este luată înainte de căsătorie
este dezonorată pentru vecie.
Nu vei fi dezonorată.
De ce atunci regii aduc sclavi în locuinţa lor?
Nu vei fi dezonorată. Îţi jur.
Numele tău e Ildico,
dintr-un sat din nord?
- Satul meu a fost distrus. - Şi familia ta?
- Ucisă. - Îmi pare rău.
Astfel de lucruri se întâmplă în război.
Dar orice poate fi făcut pentru confortul tău se va face.
De ce?
- Îmi faci plăcere. - Nici măcar nu mă cunoşti.
Dar voi ajunge să te cunosc
şi tu vei ajunge să mă cunoşti.
Cum doreşti, mare rege.
Când satul meu a fost distrus, am stat în pădure zile în şir.
În final, am ajuns la un drum,
iar ziua următoare, nişte drumeţi m-au luat.
Îi voi recompensa.
Au fost ucişi de hoţi, dar am fost din nou norocoasă şi am scăpat.
Nu norocul a fost cel care te- a adus aici.
Zeii lucrează sub forme misterioase.
lau cu o mână şi dăruiesc înapoi cu cealaltă.
Nu înţeleg.
- Îţi mai este frică de mine? - Mare rege, eu
Spune-mi pe nume.
- Este permis? - Comand asta.
Atunci, nu, nu îmi mai este frică de tine
Attila.
Veşti din Pannonia. Attila se căsătoreşte din nou.
- Chiar aşa? - Da.
Cu o sclavă care I-a cucerit deodată.
Presupun că în adaosul averii pe care deja o extras-o de la mine,
se va aştepta să-i trimit un dar regesc de nuntă.
Asta primeşti dacă încerci să mă omori.
De ce nu încetezi să fii aşa de mulţumit de sine şi să faci un plan al tău?
- De aceea eşti aici. - Am făcut un plan.
Şi am toate motivele să cred că mariajul lui Attila
nu se va dovedi pe întreg unul fericit.
Zei ai tatălui meu, blestemaţi această rădăcină, şi faceţi-o mortală.
Şi blestemaţi pe cine o va bea.
Şi daţi-mi puterea să urăsc până moartea tatălui meu va fi răzbunată.
Maiestate, lordul Oreste.
- Ce este? - Un mesaj de la Constantinopol.
- De la împărat? - Nu, stăpâne,
- de la o prinţesă romană numită Honoria. - Acesta este inelul ei.
ÎI purta adesea.
Citeşte-I.
Spune că este ţinută prizonieră din ordinele fratelui ei.
Dacă o salvezi, se va mărita cu tine.
Nu am nevoie de încă o nevastă.
Promite, ca zestre, o jumătate din Imperiul de Răsărit.
Acesta este pretextul meu.
Nu are drept la jumătate din imperiu.
Poate că ar trebui să consulţi un avocat.
Attila îşi adună deja forţele.
Nunta cu fata sclavă?
Indefinit amânată.
Toate popoarele de la nord de Rhin se alătură hunilor
într-o cruciadă puternică împotriva forţelor slăbite ale vestului.
Atunci trebuie să prezentăm un front unit.
Attila ne-a ciocănit destul de mult.
Acum este rândul tău, Flavius Aetius.
O trimit pe Honoria înapoi la Roma cu următorul transport,
şi îţi urez mult noroc.
Mărşăluieşte în Roma în intervalul unei luni.
Te-am neglijat în ultimele zile.
Îmi cer scuze. Au fost multe de făcut.
Mi-au spus că mergi la război ca să salvezi o prinţesă romană.
Probabil că nu o voi mai întâIni vreodată.
Dar mi-a dat un motiv ca să invadez Roma.
Şi nunta noastră?
Va trebui amânată până la întoarcerea mea.
Cel puţin cu câteva luni.
Şi dacă nu voi mai fi aici când te vei întoarce?
Le voi spune servitorilor mei că eşti liberă să pleci oricând.
Aşteaptă.
Nu ţi-am făcut pe plac. Ne putem căsători înainte să pleci.
Nunţile mele sunt afaceri de stat, pentru roialitate de la mai multe popoare.
Nu este timp.
Credeam că doar eu mă grăbesc.
Poate că m-am schimbat.
Sunt bucuros.
Îmi dai voie să vorbesc deschis?
Da, poţi.
Mi s-a spus de o altă femeie, pe nume N'Kara.
Prima mea nevastă.
A murit dând naştere.
Ei spun că semăn foarte mult cu ea.
Da, îi semeni destul de mult.
Atunci cu cine te căsătoreşti?
Cu mine sau cu N'Kara?
Dacă n-aş fi vrut altceva decât asemănarea ei,
te-aş fi avut până acum.
Dar nu a fost aşa, nu?
Nu.
Atunci aşteaptă până mă întorc, şi tu, nu N'Kara,
vei fi regina lumii.
Aduce-ţi berbecul!
A luat 30 de oraşe în Galia. Unii s-au predat, alţii au fost distruşi.
- În timp ce noi nu am făcut nimic. - Nu ne-au fost necesari.
- Cu toate acestea, au fost romani. - Îţi înţeleg durerea,
dar într-o criză, trebuie să ne lipsim de ceea ce nu este necesar.
Attila îşi croieşte un drum destul de larg ca să-I protejeze, dar nimic mai mult.
Este clar că intenţionează să preseze în vestul îndepărtat.
Dacă vrea să cucerească Roma,
de ce nu mărşăluieşte în sud spre Italia?
Atunci triburile libere din Galia s- ar putea să-i ameninţe spatele.
Aşa că plănuieşte să cucerească Galia mai întâi?
Cum aş face şi eu în locul lui.
Atunci unde îI oprim?
Aici, la Orleans. Nu îşi permite să treacă de oraş.
Trebuie să fie deja prin apropiere.
- Asediul a început acum două zile. - Ar trebui să trimitem trupe.
Le-am trimis de ceva timp.
- Oraşul poate rezista luni întregi. - Şi apoi?
2000 de km de la baza lui,
cu iarna care vine va fi nevoit să se retragă.
- Se va întoarce la anul. - În timpul în care alte planuri ale mele
îşi vor face efectul.
Flavius Aetius, încă o dată, ai făcut un mare serviciu Romei.
Ce se întâmplă dacă Orleans-ul cade?
Sunt încrezător că nu va fi aşa.
Ar trebui să ai un plan în eventualitate,
şi ar trebui să fie o alianţă cu vizigoţii.
- Theodoric nu se va gândi la asta. - Ba ar putea, la preţul corect.
Este fiica lui, Aetius.
Nu-I poţi învinui că o vrea înapoi.
Este copilul meu în fiecare zi.
Exceptând că nu e din sângele tău.
Fapt pentru care este complet ignorantă.
Oricine o lămureşte moare.
Nu m-aş amesteca în problemele de familie,
dar tu vorbeşti tot timpul despre înfăptuirea de sacrificii pentru imperiu.
Acest sacrificiu nu va fi necesar, pentru că nu avem nevoie de Theodoric.
Attila va fi oprit la Orleans.
Puneţi acele scări înapoi sus - acum!
Mişcă acolo!
Aduceţi berbecul!
Pregătiţi toate catapultele spre acest punct, la dreapta de poartă.
Este gata.
Liber!
Trage!
Maiestate. Totul este pregătit.
Trage!
Trage.
Liber!
Trage.
Trage!
- Eşti sigur? - Da, stăpâne.
- Am văzut cu ochii mei. - Trupele?
- Aceia care au supravieţuit au fost executaţi. - Poporul?
Înrobit, şi toate clădirile arse de la pământ.
Lasă-mă.
Cred că mă iubeşte, tată,
chiar dacă nu a zis-o încă.
Cine?
Livius. Cine altul?
O, da, bineînţeles.
Ce nu e în regulă?
- Attila a luat Orleans-ul. - Ai spus că asta nu se va întâmpla.
Se pare că m-am înşelat.
Ce vei face?
Voi face o călătorie în Galia.
Doresc să vii şi tu.
Acum? Tocmai când Livius este
Dacă crezi că vei avea nevoie de mine.
- Cred că s-ar putea. - Mă voi pregăti.
Ce face ea aici?
Du-o odată înapoi în închisoare.
- Valentinia, este sora ta. - Păi, spune-i ei asta.
Complotează împotriva mea, apoi oferă imperiul meu barbarilor.
A venit să-ţi ceară iertare.
Nu-i aşa, Honoria?
Ca soră a ta şi persoană loială,
cu umilinţă îţi cer iertare.
Sunt mişcat!
- Ţi-am spus! - Honoria, te rog.
Nu o poţi ţine încuiată pentru totdeauna.
Chiar nu pot? Vom vedea.
- Gardieni, duceţi-o înapoi în celulă! - Valentinian
Mamă!
Spune-mi, mamă.
Cum poţi fii aşa îngrijorată de un copil, iar de celălalt aşa nepăsătoare?
- Despre ce vorbeşti? - Să nu ne mai prefacem.
Ai încercat să mă omori în grădina Coronei.
Ai crezut că nu ştiu. Ştiu de când s-a întâmplat.
- Eşti nebun. - Dacă nu era Aetius, aş fi murit.
- Asasinul purta sigiliul tău. - Imposibil.
Eu însuşi I-am văzut.
De când ai devenit împărat am dat însemnul meu unei singure persoane.
Aetius.
Este la trei zile de marş de aici şi se mişcă repede.
Mă voi retrage în munţi,
sau poate mă voi alătura armatei lui, lăsându-te pe tine singur.
Atunci vei fi servitorul lui.
De asemenea voi vedea Roma prăbuşită.
Cred că îmi va plăcea asta foarte mult.
Noi doi ne-am luptat pentru pământ, dar de asemenea I-am împărţit.
Ne-am luptat pentru religie, dar ambii suntem creştini.
Nu e vorba doar de tine şi mine împotriva lui Attila.
Este vorba de lumea noastră împotriva lumii lui.
Spune-mi condiţiile tale.
Oamenii mei să lupte sub steagul meu.
Amândoi să comandăm unit.
Îmi vei înapoia fiica.
- Cere altceva. - Îmi vreau fiica.
Nu ştie că e fiica ta. A trăit ca o romană.
Fără mine ca aliat, nu va mai fi nici o Romă.
Bună, tată.
Cine e acesta?
Tată? Tată?
Tată!
Tată !
Va fi dusă peste munţi, în Spania. Nu o vei mai vedea vreodată.
lar acum ştii cum e să ţi se ia copilul de lângă tine.
Adună-ţi armata.
- Trebuie să ne retragem la prima oră. - Şi să-mi las satele neprotejate?
Arde satele.
Arde recoltele. Arde tot ce nu poate călători.
Attila conduce multe popoare, dar cele mai bune trupe sunt tot hunii.
Dacă îi luăm caii
putem învinge.
Galen
Obişnuiam să-mi bat joc de viziunile tale,
dar îmi doresc să fi fost aici acum.
Zeu al războiului,
mi-ai dat odată sabia asta ca un semn al favorii tale.
Când am avut nevoie, m- ai ghidat trimiţându- mi un semn.
Dacă mai sunt alesul tău,
dacă destinul meu este să conduc lumea,
trimite-mi acum un semn.
Trimite-mi un semn!
Maiestate, am fost îngrijoraţi pentru tine.
- Ce s-a întâmplat? - Aetius s-a oprit din retragere.
A luat poziţie 40 de km depărtare, într-un orăşel numit Shalom.
Am crezut că zeul războiului a refuzat să-mi trimită un semn, dar m-am înşelat.
Ce semn mai bun poate fi decât că inamicul se pregăteşte de luptă?
Vizigoţi, pământul pe care ne luptăm vă aparţine.
Luptaţi-vă bine sau va aparţine lui Attila.
Soţiile şi fiicele voastre vor fi sclavii lui.
Romani, şi voi să luptaţi pentru ţara voastră.
Deoarece dacă pierdem, Attila va mărşălui prin Roma,
şi nu va fi cine să i se opună.
Aduceţi-vă aminte de strămoşii voştri.
Adăugaţi puterii voastre pe cea a lor,
sau o flacără care a luminat vieţile bărbaţilor de o mie de ani
va dispărea de pe pământ.
Se retrag, ardeţi-le terenurile,
alegeţi cu grijă pământul.
Utilizează trucuri pentru că sunt slăbiţi.
Noi suntem puternici şi aşa se tem de noi.
Huni, este de ajuns să vă reamintesc că
am purtat multe bătălii şi nu am fost niciodată învinşi.
Pentru voi, popoare şi triburi, care luptă alături de noi,
vă spun că în suflet sunteţi huni!
Sunteţi invincibili.
Nu există retragere din acest loc, Valorus.
Trebuie să susţinem acest deal cu orice preţ.
Totul este pregătit, stăpâne. Nu vor ajunge în vârful dealului.
Este teren mlăştinos şi au săpat gropi.
Vom continua pe jos.
Descălecaţi!
Arcaşii în faţă! Atac din toate părţile!
Trimite o unitate de rezervă la linie.
A doua cohortă, înainte!
Oreste!
- Oreste, retragerea! - Retragerea! Retragerea!
Retrageţi-vă!
Sunt bine stabiliţi, domnule.
Păstrează jumătate din companie în rezervă.
Trimite cealaltă jumătate să-i atace pe vizigoţilor.
- Pe flanc? - Da.
Aetius va trebui să-şi slăbească poziţia ca să-i întărească.
Şi când va face asta, îI vom ataca.
Da, sire.
Înainte!
Este gata, sire.
Atacă vizigoţii.
Ţineţi acest deal!
Întăriri! Atac în flanc! Mai mulţi oameni acum!
Lasă-mă să iau trei cohorte să împrumut suport.
Generale, vom fi înconjuraţi.
- Ar putea fi o diversiune. - Este un atac din toate părţile.
De ce nu-I conduce Attila?
Generale, te implor.
- la-i. - A treia cohortă cu mine.
Funcţionează, sire. Şi-au slăbit centrul.
Adu rezervele.
Rezervele spre front!
Nu vom rezista.
lartă-mă. Trebuia să rămân.
- Am comandat. Vina este a mea. - Încă mai poţi scăpa.
Nu.
Am dat singurul lucru la care ţin ca să salvez Roma.
Acum am pierdut şi Roma.
Voi muri aici.
Dar îţi dau un ultim ordin.
- Omoară-I pe Theodoric. - Da, generale.
Toate legiunile
pe front.
Regele este mort!
La atac!
Sire, trebuie să ne retragem!
Nu.
Suntem presaţi din toate părţile!
Toţi spre noi, aici, acum!
Valorus, ai fost magnific.
Vizigoţii au presupus că săgeata a venit de la huni,
s- au răzbunat şi au câştigat ziua pentru noi.
Niciodată să nu laşi să se spună că Dumnezeu nu are umor.
Dumnezeu are mai mult umor decât crezi.
Vizigoţii părăsesc tabăra.
TatăI tău nu ar fi plecat.
TatăI meu e mort şi eu trebuie să am grijă de coroană.
Fraţii mei vor începe să comploteze.
- Ce diferenţă poate face o zi? - Destulă, dacă e petrecută în luptă.
Am pierdut oameni buni, de care aveam nevoie împotriva fraţilor mei.
După bătălie, mă voi alătura împotriva fraţilor tăi.
Nu voi fi dator unui roman cu tronul meu.
Plec dimineaţă. Decizia este finală.
Romanii au luat o poziţie de apărare.
- lar vizigoţii? - Sunt plecaţi.
Poate că-I plâng pe Theodoric sau s- au certat cu romanii.
În orice caz, îI înfruntăm doar pe Aetius. Nu poate ataca singur.
Nici noi nu suntem destul de puternici să-I atacăm.
Apoi ne putem retrage în bună ordine şi să ne întoarcem la primăvară.
Aşa se pare.
În acest caz, maiestate, îmi permiţi să îţi ofer un dar?
Un dar?
În această dimineaţă am trimis oameni la locul unde s-a rupt sabia.
Au găsit aceste fragmente.
Există fierari în Scitia care pot reforja aceasta mai puternic ca oricând,
dacă vei permite.
- Voi permite. - După cum vezi, maiestate,
destinul tău nu s-a încheiat, doar că-şi face un nou început.
Aetius, înţelepciunea-ţi şi valoarea
au salvat încă o dată Roma de la cea mai mare primejdie.
Acceptă acest laur de la poporul tău recunoscător
şi de la împăratul tău.
Oreste, ne retragem.
Vezi ca oaspeţii să aibă tot ce au nevoie.
Da, maiestate.
Şi îmi permiţi să îţi ofer sincerele mele felicitări?
Eşti un servitor loial, Oreste,
şi unul dintre puţinii oameni pe care i-am socotit prieteni.
Vino, N'Kara.
Este timpul.
În ţara mea, avem un obicei.
Mirele şi mireasa mai ţin un toast înainte de patul nupţial.
Este permis?
Bineînţeles.
Attila?
N'Kara
Mare rege?
Maiestate?
Mort.
Doreşti să mă vezi, maiestate?
Da. Sărbătorim moartea lui Attila.
Normal, dorim să fii prezent.
Sunt flatat.
Mă întreb, este vreo şansă să-i găsim mormântul?
Este nesigur, sire.
Sclavii care I-au îngropat au fost ucişi ca să păstreze locul secret.
Este un vechi obicei hun.
E păcat. Aveam speranţa că- i voi expune capul în Forum.
Fără îndoială, asta explică obiceiul.
În orice caz, se pare că munca ta s-a sfârşit.
Ai fost eliberat să te descurci cu Attila,
şi te-ai înţeles cu el.
Tu ai spus: "Trebuie să ne lipsim de orice nu este necesar. "
Şi fără Attila
nu mai eşti necesar.
Cu Attila mort, nu a mai fost altcineva capabil să unească
diversele popoarele din afara graniţelor Romei.
Cu Aetius mort, nu a mai fost nimeni capabil să protejeze Roma.
În timpul unei generaţii, Imperiul Vestic a căzut,
iar secolele de haos, cunoscute ca şi Evul Mediu,
au fost trimise in lumea vestică.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania