OPERAŢIUNEA LICEUL
Nu mi-am cunoscut niciodată părinţii.
Singurul lucru pe care l-am ştiut vreodată a fost viaţa la Prescott.
Un program guvernamental ultrasecret care transformă fetiţele
în asasini necruţători.
Nu-i rău. Mai fă o tură.
Întoarce-te înapoi, bunicuţo! 97, e rândul tău!
Mişcă-te! Numărătoarea inversă.
3, 2, 1.
Hardman, şeful de la Prescott avea o viziune unică despre educaţie.
Totul se rezumă la a ciurui ţinta.
Înţelegeţi ce vreu să spun?
Fetelor, pregătiţi-vă să produceţi scurgeri.
Atacaţi! E vorba de vulnerabilitate.
Chiar dacă eram orfane, nu ni s-a permis să fim o familie.
Artera coronară! Acele sus!
Să fii Prescott, înseamnă să fii o insulă.
Pentru că eşti de una singură pe teren.
Cum spunem noi, fetelor?
- Fără ataşamente! - Fără ataşamente!
Partea aceea nu mi-a sunat niciodată prea bine.
Atac!
Dar eram bună la orice altceva.
Eram cea mai bună, de fapt.
Oricât de mult îmi doream să-mi fac prietene,
era ceva ce nu s-ar fi întâmplat niciodată.
Începeţi!
Cu intenţii rele, fetelor! Intenţii rele.
Fiecare pumn are un scop.
Loviţi şi mişcaţi-vă.
Coate...
...genunchi...
...loveşte!
Pumn de fier, fetelor!
Nu vă antrenaţi ca să vă salvaţi viaţa.
Vă antrenaţi ca să luaţi viaţa altcuiva.
Scorpie!
Am fost prima din clasa mea care a fost activată.
Ca de obicei, 84 n-a suportat prea bine situaţia.
MOSCOVA
Trebuie să ai o anumită mentalitate pentru acest gen de activitate.
De asta ne racolează la vârste atât de fragede.
Şi în plus, cine ar bănui un copil?
Tipul ăsta sigur nu.
Ce pot să spun? Ne-au antrenat bine.
BERLIN
Bineînţeles, a trebuit să văd lumea.
Dar nu puteam să nu observ
că ratam o altă lume.
SHANGHAI
Vroiam să ştiu ce fac copiii obişnuiţi.
Aşa că, am început să adun informaţii.
FETE RELE
Vi-o prezint pe Victoria Knox.
Fostă agentă americană, devenită traficantă de arme.
Dacă eşti terorist şi vrei să omori pe cineva,
ea este persoana pe care o suni.
Nu vă lăsaţi păcălite de înfăţişarea ei plăcută.
Are un IQ de 140.
Şi îl va folosi pentru a vă omorî.
Ultima dată a fost văzută în Corsica, acum trei ani.
A apărut acum opt ore
şi va dispărea iar în următoarele opt ore.
Dacă n-o aducem noi la sediu.
Rectific!
Dacă n-o prinzi tu, agent 83 şi o aduci la centru.
- În viaţă! - Staţi! Ce?
Pe scurt, tu eşti în echipa B, 84.
Echipa B? Trebuia să fie misiunea mea.
Eu am studiat dosarul. Ea stă şi citişte reviste.
Am spus să...
Trebuie să te concentrezi la misiune, agent 83!
Pentru că Victoria Knox o să-şi ia tălpăşiţa!
Dacă respectăm protocolul, toate vă veţi întoarce acasă tefere.
Ţineţi minte!
- Noi nu facem... - Operaţiuni de salvare.
Ce-a spus?
Echiparea! Plecăm într-o oră.
CECENIA
Knox e o legendă, feroce, răzbunătoare.
Şi-i plăcea să-i elimine pe cei din Prescott.
Am veşti proaste, sunteţi morţi.
Bună, băieţi!
Vă simţiţi bine?
Au stat 36 de ore singuri în cutie.
Bine. Bine, bine.
Copenhaga? Salut...
Copenhaga e al meu.
Johanesburg, mă mai ţii minte?
Ţi-am pus pistolul în faţă, mişto senzaţie, nu?
Şi tu...
Te-am prins, în sfârşit!
Te-am prins!
N-ai prins nimic, fetiţo!
Ce vrei să faci cu ăla?
Încă te mai joci şi costumezi fetiţe de şapte ani?
- Unde este? - Ai pierdut pe cineva?
Eşti supărat pe mine?
Să zicem că m-au dezamăgit alegerile tale.
Vedeţi pe unde este.
Bună! Cum te cheamă?
83, întoarce-te!
83, răspunde dacă mă auzi!
Dă-ne un semn.
83!
Sunt Hardman!
83, răspunde! Dă-ne un semn că eşti acolo!
Nu plănuisem să se întâmple asta.
Dar acum nu mai era cale de întoarcere.
Asta era şansa mea să evadez.
83, e ultima ta şansă!
Domnule, nu recepţionăm nici imagini, nici sunet. Nu răspunde.
Notează!
83... este inactivă.
Nu-mi venea să cred. "Operaţiunea Liceul" a început.
GĂSEŞTE-ŢI O FAMILIE ACUM
NEWTON, SUA
MEGAN WALSH
Ultima ta şansă să renunţi.
Şi tu ai fost într-un program de schimb de elevi. Acum şase ani.
Bună.
- Bună. - Bună. Eu sunt Megan.
- Ne îmbrăţişăm? - Cu familia ta cum faci?
Acolo e altfel.
- Îmbrăţişările sunt bune. - Aşa este. Bună.
Bună. Eu sunt Henny. El e Parker.
Bună, Parker!
- Ea este Liz. - Desigur.
Nu, nu mă atinge până nu-ţi văd actele.
- Elizabeth! - Ce?
Domnule Larson! Bună.
Nu, îmi pare rău. Îmi pare foarte rău.
- Scuzaţi-ne. - Nu e...
- V-am văzut fotografia de profil. - Nu, nu, e în regulă.
Suntem doar noi trei. Sunt divorţată.
- Îmi pare rău! - Sunt bine, e în regulă.
Suntem bine, ba chiar mai bine aşa.
Unii fac lucrurile să meargă,
alţii se abonează la raftul cu medicamente...
şi îşi stimulează bucuria dându-se în bărci.
Dar suntem bine. Deci...
- Părinţii tăi sunt încă împreună? - Ai mei au murit.
Aduc maşina.
Bine ai venit, Megan.
Cred că-i foarte curajos din partea ta.
E dificil să te adaptezi unei culturi noi.
Ştii ce mai este dificil? Antrenamentul ninja.
Dar mă antrenez, oricum!
Asta ai păţit la mână?
Nu! A căzut cu bicicleta.
M-am lovit la antrenamentul de ninja!
Bine. Înseamnă că va apărea şi tata într-o zi.
Gata Elizabeth. Să nu ne stricăm cina.
- Sunt un războinic-umbră. - Tu?
Eu sunt un Prescott, agent secret.
Dacă vrei să faci ceva deosebit,
poţi să faci o listă, iar Lizzie o să fie încântată,
foarte încântată să te ajute. Nu-i aşa, draga mea?
Mi-ar plăcea să merg cu autobuzul şcolii.
Ba nu vrei. E un autobuz de rahat.
Gata, Parker, fără rahat.
Recunosc un rahat când îl văd, n-ai cum să mă contrazici.
În primul rând, e dezgustător.
În al doilea rând, nu vreau plimbări cu autobuzul şcolii.
Dar e chintesenţa experienţelor din liceu.
La fel ca mono.
Ce-i mono asta?
Copiii se molipsesc prin sărut.
- Afectează gura. - Mi-ai stricat pofta de mâncare.
Bună. Ai tot ce-ţi trebuie?
Da. Mă pregăteam.
Transportul vine la 7:00 fix?
Transportul?
Autobuzul, scuze.
- Da, de obicei vine la 7:00. - Bine, am înţeles.
Chiar ne bucurăm că eşti aici.
- Mulţumesc. Şi eu. - Bine.
Noapte bună.
În regulă.
O fată normală de 16 ani.
Prospătură!
Dumnezeule!
Ciudato! Ce vrei de la mine?
Ziceam să mergem împreună.
Ai prizat ceva?
Parcă ai fi un buboi pe gură.
E foarte dezgustător.
Şi machiajul ăsta.
Arăţi de parcă ai avut o aventură de-o noapte cu d-l Cap de Cartof.
Uite. Mai am nouă luni, trei săptămâni şi cinci zile până voi scăpa de aici,
iar tu n-o să-mi dai bătăi de cap.
Dă-ţi ăia jos. Încalţă-te cu ăştia.
Încearcă să nu vorbeşti cu mine, da?
Cel mai frumos moment al anului urmeză în cinci minute.
Bun venit, vikingi!
Haideţi, spuneţi cu mine! Haideţi!
V-I-K-I-N-G-I
M-aţi lăsat să pronunţ singur?
Am veşti grozave.
Campusul nostru e acum o zonă eliberată de nuci.
- Da, în sfârşit! - Aşa este. Are dreptate.
Cât timp sunt eu director,
nu veţi mai vedea elevi cu nuci la gură.
Fără promisiuni!
O să avem un an lung.
Sunt încântat, pentru că, pentru prima dată,
liceul Newton ia parte la un nou program
de schimb de elevi cu alte ţări.
Avem nevoie de mai multă diversitate.
Aveam doar doi cambodgieni şi un mexican.
Presupun că eşti la prima întrunire.
Da. Nu-i grozav?
De obicei, nu, dar, mă rog...
Faci parte din formaţie?
Nu, mă ocup de partea tehnică.
Aranjez cablările şi proiectoarele de lumini.
Ia te uită.
- Deci, cu asta te ocupi? - Da.
Eşti un tocilar.
Am înţeles. Am auzit câte ceva despre cei ca tine.
- Corect. Da, aşa e. - Da.
- Mi-am dat seama. - Nu mai suntem în anii '90.
Ştii, orice s-ar întâmpla, nu te lăsa afectată de ei.
Vă rog să-i uraţi bun venit împreună cu mine
elevei noastre din străinătate care vine tocmai din exotică...
Haideţi, oameni buni.. Canada? Pe bune?
Vă rog s-o primiţi cu aplauze pe Megan Walsh.
- Tu eşti. - Da, eu sunt.
Megan Walsh.
- Hai, Newton! Să vă aud! - Da!
Bună, tuturor. Eu sunt Megan.
Sunt din Regina, Canada.
Mă bucur că voi învăţa cu voi şi voi deveni un elev viking.
- Ai spus "vagina"? - Da. În Canada.
- Să nu-ţi uzi vaginul! - Gata, Gooch.
- Canada e naşpa! - De ce eşti în pijama?
Ce cauţi aici? Du-te acasă.
Nu, nu, oameni buni...
Du-te înapoi, du-te înapoi, du-te înapoi!
Încetează, încetează.
Tu, fata din Canada
Sunt doar un simplu muritor
Oh, Cash!
Aş da la schimb planeta Pământ
Dacă doar mi-ai zâmbi.
Megan din Canada, prieteni!
Pot fi destul de răutăcioşi.
Fii tare, altfel te pierzi.
- Mulţumesc. - Sunt Paul.
Bună, Paul.
Mulţumesc. Ce prezentare.
Ce mai prezentare.
Haideţi să aplaudăm grupul Lorra,
care a fost pe locul 24 pe iTunes în lună martie.
Formaţia liceului Newton! Emotacon!
Megan. Bună. Eu sunt Missy.
Îmi pare rău pentru reacţia de la întrunire.
Copiii pot fi foarte răutăcioşi.
- Vrei să stai cu noi? - Haide, stai.
Desigur. Mulţumesc.
Pampoane, nu?
- Sunteţi majorete? - Absolut.
Ştiu cam ce aveţi de gând.
- Adică? - Am văzut "Fete rele" de două ori.
O să mă invitaţi să iau loc, o să mă dezarmaţi,
apoi o să mă umiliţi cu vreo farsă elaborată ca să vă asiguraţi supremaţia.
- Ce? - Bună încercare.
Vroiam să fim amabile.
Gooch, terminaţi cu avioanele de hârtie.
Bine aţi venit. Sunteţi melancolici în prima zi. Am înţeles, da?
Treceţi la locurile voastre.
Aveţi manualele pe bănci. Deschideţi la prima pagină.
Nu, Gooch!
- Gooch! - Scuze.
De ce nu poţi fi cum e Cash?
Vezi? Şi-a scos manualul. Aşa e?
- Bună. - Cauţi un loc?
Uite ce băiat drăguţ.
Megan din Canada, nu?
Tocilarul?
Mă numesc Roger.
Scuze, gata, stai.
- Ţi-e foame? - Nu.
Nu? Bine.
- Stai jos. - Mulţumesc.
- Cred că n-aveai nevoie de asta. - Da.
Oh, nu, sper că nu s-a sinucis.
Am auzit că e o clasă grozavă.
Eu nu m-aş pripi cu concluziile, d-l Drumm poate fi foate dur.
Hei! Fata cea nouă! Fii atentă!
Ţi-am spus eu.
Bine, deci...
Ştiu că astăzi aţi stat fiecare cu câte un prieten,
dar eu aleg partenerii pentru laborator.
Aşa că, mâine schimbaţi locurile.
Şi ne vom distra de minune. Acum plecaţi de aici.
Nu glumesc, plecaţi de aici! Duceţi-vă!
- Mă bucur că te-am cunoscut. - Şi eu.
Stai puţin, domnule. Aşteaptă.
Ştiu ce faci după ore.
- Ce? - Cânţi cu mine.
Cânt şi eu puţin la trombon. Ştii cum e cu trombonul.
Da.
- Cântăm? - Desigur.
- Hai să ne distrăm. - Da.
În regulă. Marfă. Îmi place elanul tău.
- Bine. - Şterge-o de aici.
Oh, Canada!
Bine, vin să te iau la ora patru.
Îţi trimit un mesaj dacă întârzii. Să faci la fel, da?
Da.
Vreau să ştiu ce faci din 20 în 20 de minute.
Nu la 40 de minute.
Vorbesc serios!
La ce mă refer?
La iarbă.
De unde ştii?
- Cum adică? - Eşti că Harold şi Kumar?
Nu, sunt un adolescent care merge la liceu.
- Nu spun că fumez iarbă. - Nici să n-o faci.
E un drog care provoacă dependenţă.
Fumezi iarbă... ştii ce urmează. Metemfetamina.
Care înseamnă moarte.
Heroina te închide, cocaina te ucide.
Vezi? Are rimă. E ca o poezie pentru cei ce mor datorită drogurilor.
Trebuie să plec.
Şi haşişul e la fel de nociv.
E mai intens decât iarba. E foarte compact. O să te sperie.
Eu m-am speriat îngrozitor.
Salut, bună ziua.
- Bună. - Bună.
E haios că ne-a pus împreună.
Da, biologia e cam complicată, iar tu pari foarte isteaţă.
Da, cu siguranţă ne-a ales bine.
Bună. Cred că stai pe locul meu.
Bună, Cash.
Stai pe locul nostru. Bună, Cash.
Crede-mă, stau în banca a şasea.
Da. Ba nu, sigur e locul meu.
Vă plac locurile pe care le-aţi primit?
Haide, Canada. Ridică-te de pe locul meu.
În fiecare an aleg un elev mai special care să fie...
... asistentul meu de laborator.
Şi ghici, cine va fi ales. Ala, bala, portocala, Cash...
... vino încoace, frate.
Păşind ca o vedetă rock.
Iar voi două puteţi fi colege de laborator.
Distracţie plăcută cu "Vagina"!
Cash nemilosul! Treci încoace.
Megan. Bună.
N-aveam cum să nu observ că-ţi place de Cash.
Nu te condamn. Dacă nu eram o vegetariană convinsă,
mă înfruptam din el.
Mie îmi spui?
E ironic că numai fanele şi uşuraticele se ţin după el.
Da, nici măcar nu eşti genul lui.
- Care e genul lui? - Cele care se îmbracă deosebit.
Ca fotomodelele?
Nici pe aproape.
Mascotele?
Din ce-am cercetat despre liceu, reieşea că sunt nişte ciudate solitare.
N-au voce pentru formaţie şi sunt prea împiedicate pentru sport.
Ştiu că pare ciudat, dar spiritul şcolii e foarte mare aici.
Iar Cash adoră spiritul şcolii.
Da, de ce crezi că formaţia noastră cântă pe toate aleile?
E spiritul şcolii.
Da, cine ar vrea să fie o tipă care ţipă aiurea din public?
- Eu n-aş vrea. - Mascotele merg în culise.
- Se duc în culise. - Ar putea fi numai al tău.
Unul şi Una.
Mascota Unu.
Dar grăbeşte-te. N-ai vrea să ţi-l ia alta.
- Fii tare ca piatra. - Tare ca piatra.
Grozav. Mulţumesc.
Da!
- Cum m-am descurcat? - Da, super, fetiţo.
Ai mult entuziasm. Rolul e al tău.
Da!
... 95, 96, 97, 98, 99. Super.
Două drumuri duceau spre pădurea aurie.
Îmi pare rău. Nu pot merge pe amândouă,
şi să fiu un singur călător.
Megan, poţi să fii atentă?
Doi tipi într-o pădure.
Probabil e o ambuscadă.
Eu aş aştepta lăsarea serii, să adoarmă şi să fie vulnerabili,
m-aş apropia şi i-aş lua prin surprindere.
Aş deveni agresivă dacă aş vedea că ripostează.
Bine.
Liz, eu aş încuia uşa la cameră diseară dacă aş fi în locul tău.
Frumos răspuns, ciudato.
Altcineva?
Nu ştiu ce a avut ea, dar eu am criminalul în serie.
Gata, copii.
Mişcaţi-vă! Mişcaţi-vă!
Ce vrei? Cine te-a trimis?
- Mă predau! - Cine eşti?
Sunt Lennis Diamond. Sunt în anul doi de liceu.
Trebuia să cer o răscumpărare pe mascotă.
- E o tradiţie. - Răpirea e o tradiţie de liceu?
Da.
O tradiţie de liceu.
Nu mă lovi în faţă. Nu în faţă.
Frumoasă mişcare, Canada.
Megan!
Eşti în regulă?
Ţi-ai pierdut capul acolo.
Trebuie să plec.
Îmi pare rău.
Doamne...
Iată-te.
Cum merge, amice?
- Bine. - În regulă.
Cine-i fata aia?
- E o elevă nouă. - Da.
- Bun. E drăguţă, nu? - Da.
- E foarte drăguţă. - Da.
E ca o bombonică, sau cum îi ziceţi voi?
Bombonica sexi? Nu.
- Spunem doar că e bună. - Da, da.
- În sensul de gagică. - Da.
Sau în sensul de târfă? Adică, ia uite-o şi pe târfa asta.
Nu n-aş spune aşa ceva.
- E foarte nepoliticos. - Da. Îmi pare rău.
- Mergem acasă odată? - Da.
Dar sunt aici dacă vrei să vorbim despre orice.
- Da, ştiu. - Bine.
Cum ar fi despre sex...
...relaţii sexuale.
- Hai să plecăm, tată. - Plecăm.
Hai, 83, gândeşte!
Reia antrenamentul şi respectă protocolul.
- Informaţiile sunt greşite! - Stai, stai, stai!
Ce se întâmplă, scumpo?
Toate informaţiile sunt greşite!
N-o să mai pot ieşi în lume. Am înţeles totul pe dos. Totul!
Simt că mă sufoc.
Ca într-un înec simulat, dar cu asta m-aş descurca.
Dar situaţia asta e mult mai gravă.
Nu mai pot, nu mai rezist.
- Este... - Aşa e în liceu.
Asta-i tot.
Fii atentă.
Vino la mine.
Unii se maturizează. Şi este cea mai frumoasă perioadă din viaţa lor.
Alţii...
Alţii sunt ironizaţi patru ani pentru că poartă o panglică în păr ca Madona.
Ca în videoclipul Lucky Star.
- Ce - Caută pe Google.
Dar îndurăm toate astea. Şi nu pentru că am fi puternice.
Sau pentru că am rămâne loiale stilului nostru personal,
dar dacă ne-am da jos panglica, le-am dezvălui acelor ticăloşi
slăbiciunile pe care încercăm să le ascundem.
Ipotetic.
Ceea ce simţi e ceva firesc.
Liceul e o perioadă conflictuală.
Bine.
Gata cu sfaturile părinteşti.
Haide... îmbrăţişează-mă.
Încetează. Am dat-o jos de mult.
Sper că te-ai bucurat de ospitalitatea noastră.
E în regulă.
Nu vreau decât numele furnizorului tău.
Şi voi avea grijă să-ţi păstrezi demnitatea.
Vei face duş o dată pe săptămână.
Set cu săruri de baie.
Pâine prăjită duminica.
Eşti foarte drăguţ.
Ştim amândoi că oricine vorbeşte...
Şi mai ştim amândoi că eu nu sunt oricine.
Sunt Dumbledore.
Dacă ţi-ai juca bine cărţile,
te-am putea lăsa să te întorci să lucrezi pentru băieţii buni.
Băieţii buni?
Tu distrugi vieţi.
Doar pe cele care trebuie.
Nu mă refer la ţinte.
Domnule, trebuie să vă spun ceva.
Dar domnule...
E simpaică.
Ultima şansă pentru a vorbi.
Bine. Să nu pleci nicăieri.
Te aştept aici.
Ştii ce-mi place la cei cu care fac afaceri?
Ei ştiu că sunt ticăloşi.
E ceva nostim?
O să-ţi pară rău pentru asta.
Da!
- Ce se întâmplă? - Glumeşti?
85.000 de vizualizări numai de aseară.
- Sunt virală? - Ca HPV-ul.
Până şi Robert Ralf e fan.
Fii atent cum îi dă cu trombonul.
Le-am tras-o dobitocilor din Lincoln.
De asta nu trebuie să te pui cu Vickingii!
Da!
Regina! Regina! Regina!
Nu contează.
Sper c-o să fie grasă cât o balenă la facultate.
Nu înţeleg. M-au filmat purtându-mă ca o psihopată.
Asta-i face pe oameni să acceseze link-urile.
Nu, nu, nu, nu pot să apar pe internet.
E o mutare proastă. Foarte proastă.
Aici erai.
Noi cântăm în weekend. Poate treci pe acolo.
Da, sigur.
- Sună marfă. - Marfă?
- Super. Ne vedem acolo. - Ne vedem acolo.
Evident, nu-i totul chiar aşa de rău.
Uite. Poate că pe ei i-ai păcălit, dar noi două ştim
că eşti mai ciudată decât cei de la balamuc.
Dumnezeule, îmi pare foarte rău.
- N-ar trebui să te furişezi aşa. - Nu, nu, nu. E vina mea.
Gata. Eşti bine?
- Îmi pare rău. - Bine ai venit.
Mersi. E foarte mişto aici.
- Ţi-am adus nişte gheaţă. - Mulţumesc mult.
Să ştii că nu sunt aşa fragil pe cât s-ar părea.
- M-ai prins cu garda jos. - Da, aşa e.
Am remarcat că eşti bine făcut.
- Chiar eşti. - Mulţumesc.
Deci, ai fost mai accesată decât ultimul nostru videoclip, nu?
- Da, e super fain. - Da... cum poţi închide internetul?
Serios?
Mulţi ar ucide ca să aibă atâta popularitate.
Da, nu ştiu, dar eu prefer să trec neobservată.
Atunci ar fi bine să reduci figurile de tae-kwon-do.
De fapt este o figură aikido, arte marţiale mixte.
Tae-kwon-do este ce ţi-am aplicat eu ţie.
Dar când te confrunţi cu mai mulţi oponenţi este...
- Ce? - Eşti ciudată.
Da, dar îmi place. E mişto.
Părinţii tăi au lucrat în armată?
E un subiect sensibil.
Au murit amândoi când eram mică.
Am fost crescută de o familie adoptivă.
Îmi pare rău, n-am ştiut.
- Ce prostie din partea mea. - Nu-i nimic.
- De unde puteai să ştii? - Da.
Îmi pare rău.
Să nu se mai întâmple, altfel o să ai nevoie de mai multă gheaţă.
Da? Lara Croft, vreau să-mi iau revanşa.
- Chiar aşa? - Da. Mâinile sus.
- Bine. - O să vezi tu.
Hai, loveşte.
- Pe bune? - Da.
- O să te lovesc. - Bine. Hai. Te rog.
- Au, mă doare! - Pune-ţi gheaţă.
- Am nevoie de gheaţă. - Rod Willow!
Eşti gata?
Da. Lasă-mă puţin.
Aş putea să...
- Bună. - Bună.
- Mă bucur că ai reuşit să vii. - Şi eu.
Poţi să-mi faci o favoare?
- Pot încerca. - Da? Vino.
Lucrez la un cântec nou.
Dar sunt prea subiectiv.
Mi-ar prinde bine o părere sinceră, dacă nu te deranjează.
Nu.
Încă nu-i finisat. Fii amabilă.
- Te-ai descurcat destul de bine. - Cu ce?
Cu Monstrul Celebrităţii.
Poate fi o adevărată bestie.
E plăcut să discuţi cu cineva care înţelege presiunile.
- Mulţumesc. - Da, este...
Asta sunt eu. Ce care înţelege presiunile.
Paznicul ăla nu trebuia să te vadă?
- Nu, eram deghizat. - Deghizat?
Un asemenea sediu ar fi trebuit să aibă
senzori de mişcare, de sunet, de vibraţii. N-aveai cum să ajungi la capătul holului.
O ţintă periculoasă nu e vulnerabilă la atacul corp la corp.
- Nu? - Nu. Ar trebui
să provoci o suferinţă mentală.
Practic, să anihilezi ţinta prin cei din jurul lui.
S-ar pierde, ar deveni paranoic şi suspicios şi în final s-ar sinucide.
Nu cred că există un buton pentru asta.
Aşa este.
Elmină-l cu lanţul ăla.
Gâtuit. Mersi, iubi.
- Cred că ar trebui să plec. - Da. Sigur.
Auzi, înainte să pleci.
Părinţii lui Gooch sunt plecaţi. Dăm o petrecere vineri.
- Trebuie să vii. - Vorbeşti serios?
Părinţii sunt plecaţi şi voi daţi o petrecere. E nemaipomenit!
Pleacă la Pitsburg, cred. Petrecerile lui Gooch sunt legendare.
Să vii.
Vin. O să vin. Da. Marfă!
- Tare ca piatra. - Tare ca piatra.
Salutare, 83!
- Bună seara, 83. - Cum m-ai găsit?
Am învăţat să urmăresc două piste deodată ca să aflu asta.
Youtube.
Deci, pentru cine lucrezi?
- Blocul de est, Asevedo, Renly? - Nu lucrez pentru nimeni.
Vom sări peste minciuni.
Şi să-l lăsăm pe Pedro să facă ce ştie el mai bine.
Ai terminat? O să-ţi placă.
- Herman, te rog. - Ştii ceva?
Aşteaptă puţin, Pedro.
Ştii ce-o să fac?
O să ajung direct la adevăr.
- Cu un ser. - Vorbeşti serios?
Nici n-o să aibă efect.
Da, serios. Vom vedea dacă are efect.
De ce ai fugit?
Hei, 83.
Răspunde. Te mai întreb o dată.
De ce ai fugit?
Mi-ai furat copilăria!
Nu puteam să ridic mâna şi să-ţi spun...
Scuzaţi-mă, d-le, dar nu vreau să fiu o asasină.
Aţi putea, vă rog, să mă scutiţi de şcoala care mă învaţă să ucid?
Te rog, putem termina cu lacrimogeala?
Să intrăm în miezul problemei.
Pentru cine lucrezi?
Pentru nimeni. Nu lucrez pentru nimeni, jur.
Bine, am lucrat la Sparrow două săptămâni astă vară
ca să câştig nişte bani. Nu credeam că te deranjează.
La Sparrow? Cine-s ăştia? De ce mi-ai ascuns asta?
Sparrow Patrias. E un mare restaurant italian.
Fac o fasole cu ceapă delicioasă.
Vreau doar să fiu normală.
Faci parte din programul Prescott, aici nu plângem!
- De ce plânge? - Fiind că nu prea ştie cine e?
Stres emoţional de la prima dragoste?
Poate s-a uitat de prea multe ori la filmul "The Notebook".
Adolescenţa e o perioadă foarte grea pentru fete.
- El mă înţelege foarte bine! - 83!
Eşti un agent grozav!
Trebuie să termini cu prostiile astea!
Bine, stai puţin.
Nu mă poţi lua.
O fată dispărută din orăşel o să ridice multe întrebări.
Cel puţin Alerta Amber. Trebuie să mă întorc. Am ceva de terminat.
Măcar lasă-mă să le spun că am bunica bolnavă.
Îmi place ideea.
Bine, dar trebuie s-o faci acum.
Ai înţeles? Megan din Regina.
- Se pronunţă... - Ştiu cum se pronunţă!
Megan din Canada...
... trebuie să dispară!
Pentru totdeauna!
Ai priceput?
Elibereaz-o.
Hei, Ţestoasă Ninja! Spălarea şi la culcare!
Parker, de unde ai aia?
- Dumnezeule! - Îmi pare rău, Megan!
Porneşte, acum!
Eşti bine?
- Eşti bine? - Da, sunt bine.
- Exersam o tehnică de rostogolire. - O tehnică de ce?
- Ăia erau agenţi secreţi? - Da, Parker.
Da, sunt bine, sunt în regulă.
Uite, soarele e sus pe cer, norii strălucesc...
Tu eşti Parker, iar tu eşti Liz.
- Ţi-e teamă de mine. - Da, îmi este.
Dar nu numai de mine.
Ţi-e teamă de întreaga lume.
În fiecare dimineaţă îţi pui o mască sarcastică.
Dar fără ea ai fi forţată să ai relaţii adevărate în grupul tău social.
Iar asta ar însemna să laşi oamenii să te vadă aşa cum eşti.
Fii sinceră cu mine, Elizabeth!
N-o să te resping.
- Vorbeşti ciudat! - Încă o observaţie bună,
băiat sensibil fără tată ce eşti.
O, Doamne!
- Te înţelege foarte bine. - Taci şi ia-o de picioare!
Eşti bine?
Da, dar cred n-am dormit bine, parcă am căzut dintr-o maşină.
Ştiu la ce te referi!
Te duci la petrecerea lui Gooch?
Nu ştiu, tatălui meu nu-i prea plac petrecerile şi...
- E prea protectiv? - E prea vigilent, prudent,
- intruziv, spune-i cum vrei. - Ştiu ce vrei să spui.
Şi părinţii mei adoptivi sunt aşa uneori.
Da? Nu te lasă să ieşi?
Mai degrabă mă lasă închisă de una singură.
Asta chiar e naşpa.
N-am avut niciodată şansa să-mi dau seama ce vreau.
A trebuit să-mi înscenez moartea doar ca să scap de acolo.
Măcar ai reuşit să faci ce doreşti şi asta e foarte mişto.
Uneori, mi-aş dori şi eu să scap.
Să scapi de aici? De ce ţi-ai dori să pleci de aici?
Cred că e timpul pentru ceva nou.
Cred că pentru asta e facultatea, nu ştiu...
Tu te-ai gândit la ce-o să faci?
Nu.
- Nu? - Nu.
Am fost atât de concentrată pe ce fac aici, că nu m-am gândit la asta.
Ar trebui! Ai toată viaţa în faţă.
Oricum, sunt sigur că orice vei alege va fi impresionant.
- Chiar crezi asta? - Da.
Nu te-am văzut niciodată făcând ceva neimpresionant, aşa că...
Salut.
O să dăm o petrecere. Aduceţi-vă prietenele, dar fără băieţi.
A fost drăguţ ce mi-ai spus, mulţumesc.
Uite, petrecerea lui Gooch...
Putem să vorbim mai târziu.
- Nu, vreau să vorbim acum. - Nu, du-te liniştită.
Serios.
Ar trebui să vii la petrecere. Poate ai găsi o scăpare acolo.
Vom vedea.
Mamă, doar n-o s-o laşi să meargă acolo.
Sigur că o las. Ce mare scofală?
În primul rând, aseară era leşinată în curte.
- Poate a băut prea mult. - Şi asta ţi se pare în regulă?
Ştiu că faptul că mai e o fată în casă îţi poate stârni sentimente de gelozie,
dar trebuie să încetezi.
Nu cred că va fi într-un mediu sigur la petrecerea asta.
De ce nu?
Fiind că Gooch va fi acolo, iar Gooch este un porc.
La ora de educaţie antreprenorială a propus un restaurant pentru piraţi,
unde, după cină, poţi să "răpeşti" chelneriţa.
Dacă ai impresia că va fi periculos, cred că trebuie să mergi cu ea.
- Poftim? - Da, măcar veţi fi răpite amândouă.
- Glumeşti? - Vei merge şi tu.
Doamne!
Încearcă să te distrezi!
Ia mâna de pe ea. Nu mă electrocuta, te rog.
Parker! Doamne. Parker!
De unde ai chestia asta? Dragule... Parker!
- Eşti drăguţă. - Mulţumesc. Şi tu eşti.
- Nu-i aşa că e grozav? - Da.
E chiar nemaipomenit.
Da! Libertate!
Da! Dă-mi ceva să beau!
Încă o amintire pe care trebuie să o reprim, deci... Bine.
Sunt bine!
Serios. Ne-am cunoscut când eram în Australia.
Suntem apropiaţi.
Stai puţin, sunteţi prieteni? Îmi plac foarte mult filmele lui.
N-aş spune că suntem chiar prieteni,
dar ar trebui să vezi ce cuţite mari de vânătoare îmi trimite,
Asta-i cea mai mişto chestie pe care am auzit-o vreodată.
Uşurel, tigroaico.
- Îmi strici părul. - De ce eşti aici, 84?
De ce te prefaci că-l cunoşti pe Helmsworth?
- Nu mă prefac. - Pe care dintre ei îi cunoşti?
- Contează? - Contează...
Linişteşte-te, sunt aici doar pentru supraveghere, Megan.
Te-a trimis să mă supraveghezi?
E o poliţă de asigurare, dacă nu te putem lua cu frumosul,
- te facem să vii singură. - Distrugându-mi viaţa socială?
Nu ai cine ştie ce viaţă socială.
Te-ai dat cu parfum Kesha?
Parfumul ăsta e grozav.
Şi... să ştii că sunt aici sunt.
Pupici.
Întoarce-te înapoi! Unde pleci?
Ce dracu a fost asta?
- Bun venit! - Îmi pare rău.
Sunt îmbrăcat. Nu-ţi face griji.
În regulă, o să mă duc...
Rămâi cu mine, Liz Larson. Hai să vorbim.
Rămâi să vorbeşti cu mine, te rog.
- Îmi ştii numele? - Da, de ce nu l-aş şti?
Tu vrei să ştii cum mă cheamă?
Ştiu din albumul de final de an că eşti interesat
de maimuţa Donkey Kong şi de pumnii ei.
- Îmi e suficient. - Mă numesc Bernard.
Dar Bernard are tequila!
În această ploscă minunată.
- Întoarce-te în Vail. - Tequila lui Bernard e aici.
- Vino să bei! - Bine, în regulă.
- Da! - Doamne.
- Eşti bine? - Da.
Ai auzit de bal? Am pus ochii pe un tip...
Mă întreb dacă e aici.
Da, uite-l acolo.
Nici să nu te gândeşti!
Ce e? Ţi-e teamă că poate e mai atras de mine?
Te avertizez.
- E al meu. - Mai vedem noi.
- Bună. - Bună.
- Ne jucăm de-a băut bere? - Da.
Eu sunt Cash.
- Heather. - Haide.
Pe bune?
Da.
Eu şi tatăl meu...
Parcă e un robot. Nu mă mai înţeleg deloc cu el.
Trebuie să fii pe primul loc. Nu accept rataţi în familia asta.
Nu eşti bun de nimic. Trebuie să câştigi mereu!
Nenorocitul!
Uneori...
... îmi doresc să-mi cedeze genunchii. Poate aşa mă lasă în pace.
Îmi pare foarte rău.
Nu ştiam...
... că eşti un actor aşa de bun.
- Nu-i din filmul "Breakfast Club"? - Da.
Foarte frumos.
Oamenii nu cred că am talent, fiind că arăt cum arăt.
Nu sunt extraordinar, dar am talent.
- Eşti foarte talentat. - Serios?
- Da. - Mulţumesc.
- Salut, Roger. - Salut.
Cioc, cioc!
Uite, e Roger. Iepuraşul Roger!
Ce faci? Vino aici.
Nu, e în regulă. Se pare că vă distraţi de minune.
- Ne distrăm în cadă. - Aşa-i, căzile sunt distractive.
Aţi văzut-o cumva pe Megan?
- Cine vrea să ştie? - Eu.
- Pare de încredere? - E demn de încredere?
Cam da, în afară de zâmbet.
E la parter.
Dar nu ştii asta de la mine,
pentru că eu n-am fost niciodată aici.
Distracţie plăcută. Mulţumesc.
- Nu, e chiar... - Hei, Megan.
- Ce este? - Ştii unde e Bernard?
Etajul ăsta e uriaş.
Cine-i Bernard?
Dacă auzi că întreabă de mine,
poţi să-i spui că mă găseşte sub masă asta.
Cash e aici. Cine vrea vafele?
- Doamne, eu vreau. - Megan, te bagi?
Trebuie s-o duc la culcare.
Cred că doarme deja. Hai să mâncăm ceva.
Haide, Cash, vrei să mănânci sau să te distrezi?
Liz! Ridică-te puţin.
Mă duc să mănânc vafele, o să-ţi aduc şi ţie ceva.
Bine? Mă întorc repede.
Gata.
Ai vorbit despre bal cu cineva de pe aici?
- Nu. - Haide.
Bine, cum vreţi voi.
E ridicol. Nici măcar nu mi-am băut cafeaua.
Mă trezesc şi uite ce văd. Penisuri.
De ce-ai crezut că e în regulă să rămâi într-o casă străină?
Mi-ai spus să mă distrez!
Da, să te distrezi! Ai venit acasă la ora şase,
cu scule desenate pe faţă.
- M-am asigurat că era în siguranţă. - Poftim?
A avut pernă.
Trebuia s-o aduci acasă.
Nu-ţi laşi prietena pe canapea doar pentru că vrei să mănânci cu un puşti.
În familia asta avem grijă una de alta.
Ai înţeles?
Da, doamnă.
Ce cretini!
Au folosit marker permanent! O să mergi la biserică desenată aşa.
Vreau să mergi la preot şi să-i spui că ai un penis desenat pe faţă.
- O s-o fac. - O s-o faci?
Grozav, şi ce-o să creadă bunica ta?
Urcă sus, fetiţo.
E o zi frumoasă în cartierul ăsta.
E nişte gumă pe rândul trei. Poţi să cureţi?
Sarcasm adolescentin!
Ai încercat acneea şi anorexia?
Ai încercat să te bărbiereşti?
M-a sunat Marty van Buren că-şi vrea perciunii înapoi.
Marty van Buren a murit în 1822,
cu 14 ani înainte de inventarea telefonului.
Acum înţelegi de ce prefer tutorii şi nu şcoala publică?
Ia loc!
- Te scot de aici. - Poftim?
Nu, avem o înţelegere.
Înţelegerea a picat. Uită-te la ecran!
Knox a evadat lăsând în urmă o ameninţare foarte dură.
- Cum a fost posibil? - A fost ajutată.
Am pierdut oameni buni, nu vreau să te pierd şi pe tine.
Încerc să te duc într-un loc sigur.
Sunt în siguranţă aici, mulţumesc.
Ţi-ai făcut cont pe Facebook.
- Cu un nume fals. - Te iau înapoi.
Am o viaţă adevărată aici, da?
Nu mă întorc la Prescott.
Când Knox va afla unde eşti, se va folosi de viaţa ta adevărată
şi te va distruge.
Fără ataşamente, mai ştii regula asta, 83?
Nu pot să revin la o astfel de viaţă.
- Hei, suntem aici! - Deschide uşa.
Dacă vrei să te duci singură,
trebuie să fii sigură 100% că asta vrei.
N-o să mă întorc.
Liz ar putea deveni o persoană normală datorită mie.
Şi în plus, Roger e primul meu prieten real.
Tocmai am fost invitată de cel mai tare tip
la o petrecere.
N-am fost niciodată la o petrecere, înţelegi? Nu plec nicăieri.
Lasă-mă să ies.
Ţine minte, 83.
Eu n-o să te salvez.
Mulţumesc! În sfârşit.
Dacă Knox vine... ar fi bine să vină pregătită,
să fie înflăcărată şi să nu dea înapoi.
Dar să vină înainte de 22:30, pntru că atunci trebuie să fiu în casă.
Nu ştiu de ce eşti aşa supărată.
Nu ţi-am turnat eu tequila pe gât.
Am avut faţa plină de desene obscene, da?
Ăsta-i apogeul umilinţei în liceu.
Le-ai spălat.
Aproxmativ...
Doamne!
Şi pozele! Toate sunt pe Instagram.
Ne putem concentra la lucrurile pozitive?
Cash mi-a cerut să merg cu el la petrecere!
Şi dacă nu m-aş fi dus cu el, ar fi rugat-o pe Heather să meargă.
Şi s-ar fi terminat totul.
Doamne! Nu te mai saturi de clişeele astea fanteziste?
Nu înţeleg de ce eşti aşa obsedată de tipul ăla.
Bine. E drăguţ şi este într-o formaţie, nemaipomenit.
Arată ca plodul lui Chris Angel cu Russell Brand.
Alo?
Mă asculţi?
La ce te holbezi?
Lasă-te jos!
Schimbă locul cu mine!
Doamne! Ce se întâmplă?
Se pare că cineva vrea să mă ucidă.
- Suntem urmărite de o maşină. - Bine, dar de ce?
Nu sunt din Canada.
Am fugit dintr-o bază militară care pregăteşte copii să devină asasini.
Mi-am înscenat moartea, am fugit. m-am prefăcut că sunt o elevă străină.
N-am ştiut cum să-ţi spun.
- Trebuie să ies de aici! - Nu, de ce să faci asta?
Nu ştiu!
Vreau să-ţi controlezi respiraţia, altfel...
- Te simţi mai bine, nu? - Ai grijă la gard.
Ce s-a întâmplat?
- Ce faci? - Nu te mişca.
- Ai înnebunit? - Nu mişca!
Liz, opreşte-te!
Rămâi aici.
Kesha!
Dispozitivul e armat.
Agent 83. Credeam că nu mai avem nici o legătură.
E agent dublu, Hardman.
De ce eşti aşa supărată?
Tipa care mă protejează, a încercat să mă omoare!
Care tipă?
- 84. - Agent 84? Ai văzut-o?
Da, am văzut-o! Ai pus-o să mă supravegheze.
A încercat să-mi fure iubitul.
Stai! Urmăreşte cablul până la panoul de unde vine.
Firul roşu.
Te rog, nu mă arunca în aer.
Nu eu am trimis-o.
De fapt, credeam că e moartă,
ucisă într-un accident, când a evadat Knox.
Poftim?
Ce întorsătură ciudată.
Trimite-mi echipamentul. O să scap eu de ea.
Nu, nu, nu, 83! Te-am avertizat.
Eşti pe cont propriu.
Trebuie să închid.
- Scuze. - De asta purtăm costume.
Roger?
Nu ştiam că eşti aici.
Da, am aflat de accident.
Îţi mulţumesc că ai venit. Am nevoie de un prieten.
Sunt sigur că va veni şi Cash.
Mă bucur că eşti bine.
Ne mai vedem, da?
Deci, asasină pregătită de mică, nu?
Mă mir că nu m-ai ucis când te-ai enervat.
De ce-ai venit?
Am văzt poza de familie.
Păreaţi foarte fericiţi. Vreau să fiu şi eu aşa.
Dar n-am vrut să-ţi fac asta, Liz. Îmi pare foarte rău.
Nu...
Totul e în regulă.
Sunt bine.
Cele mai multe răni sunt simple vânătăi.
Doamne... Hardman avea dreptate.
Am fost o proastă că nu l-am ascultat.
Trebuie să plec.
Nu ne părăsi.
- Doar aşa veţi fi în siguranţă. - Prostii!
Îmi pare rău că lucrurile nu sunt cum ţi-ai imaginat,
dar viaţa e plină de încurcături.
Şi nimeni nu scapă de aceste încurcături,
indiferent câte limbi cunoşti
sau dacă poţi sau nu să ucizi pe cineva cu un cerc de hula-hoop.
Nu ajuţi pe nimeni abandonând.
Îi răneşti atunci când pleci. Crede-mă.
Sunt urmărită de nişte sociopate vicioase şi egocentrice, Liz.
Doar ai văzut cum e la liceu, nu?
Cât de rele pot fi tipele astea?
Familia mea.
- Unde pleci? - Nicăieri.
Mersi pentru desenul ăla, Parker!
Pune-mi binoclul la loc.
Bine. Vă las puţin singuri.
Doamne.
- Vrei să-ţi conectezi... - Da, mulţumesc.
Da, păi... Sună-mă mai târziu.
- Ţi-ai luat-o! - Da.
Da!
Taci! N-ai voie să mă judeci.
Nu te judec. Deloc.
Scopul e să ne întoarcem acasă în siguranţă.
Avantajul nostru e că suntem acasă. O lăsăm pe Knox să vină la noi.
Se apropie balul. Toate fetele ar trebui să se protejeze.
Bine, să-i dăm drumul.
Super, îndepărtează asta de mine.
O să vomit peste tine.
Te rog...
Cum e să ucizi pe cineva?
Scuză-mă?
Vreau să zic, tu chiar...
Îţi pare rău când, împuşti pe cineva în faţă?
Obişnuiau să ne spună că trebuie să ne detaşăm,
dar... eu n-am putut niciodată.
Adică, tu eşti bântuită noaptea
de viziunile sufletelor pe care le-ai luat?
Nu.
Nu chiar.
Eu...
De fapt n-am făcut-o niciodată.
Ce?
Păi mi-ai spus, că erai foarte experimentată.
N-am spus niciodată asta.
Chiar îmi aduc aminte cum ai spus asta.
Ştiu cum se face, da?
Poate c-am spus asta.
Am văzut clipuri, feluri diferite de a o face.
Numai că n-am făcut-o cu mâna mea.
Niciodată?
Am fost aproape o dată scrijelindu-l pe un tip în Londra.
Asta se pune?
Se pune.
Cred c-ar trebui s-o faci până la capăt.
BIne.
Dacă căutăm nod în papură, atunci tehnic n-am făcut-o.
Dar am făcut o mulţime de alte lucruri.
Bine.
Am făcut.
Te cred.
Nu e aşa de uşor cum crezi, da?
Îţi poate lua de câteva ori ca lucrurile să se aşeze.
Nu ştiu de ce râzi.
Nu, aş face-o...
Dacă va trebui, aş face-o.
Doar că...
cred că prima dată trebuie să fie ceva special.
Nu?
Da, ei bine...
Atunci, suntem de acord cu un lucru.
Despre ce vorbiţi?
Doreşti cumva...
Popcorn?
Ai vrea ceva popcorn?
Cred că ţi-ar plăcea nişte popcorn.
N-ai vrea nişte popcorn?
- Bună. Eşti gata? - Da.
- Arăt bine? - Arăţi grozav.
Stai puţin.
- Închide ochii. - Bine.
Gata, puţin negru pe pleoape. Îţi dă un aer misterios.
- Foarte bine. - Eu cum arăt?
Eşti sigură că vrei tocurile alea?
- Mă descurc. - Te descurci.
Doamne, au ajuns!
Dă-i pe spate!
Niciodată fără tine. Să mergem.
Trei, doi, unu...
Da!
Deci...
Liz Larson, da?
Da, ce să zic... Îmi place când sunt lângă ea.
- Bravo ţie, Gooch. - Spune-mi Bernard.
Bernard.
- Bună! - Ce mai faceţi?
Uită-te la tine, ce frumos eşti îmbrăcat!
- Da. - Îţi stă bine.
- Mulţumesc. - Îmi place.
Poftiţi, fetelor.
- Perfect. - Mulţumesc.
- Sunteţi frumoase, fetelor. - Mulţumim.
O secundă. Să facem o poză.
Sigur.
Unu, doi... zâmbiţi.
- Ce faci? - Să vă întoarceţi cu amintiri plăcute.
- Nu cu copii. - Mulţumim.
Ţineţi minte, băieţi, orice le faceţi lor, o să vă fac eu vouă.
Nu glumesc.
Doamne, e primul meu bal!
Sunteţi gata? Începem.
- Fii pregătită pentru orice. - Am înţeles.
Unde-i Cash? L-aţi văzut pe Cash?
Nu vă prostiţi prea tare.
Lasă un pic de mister, Amber.
Ador cântecul ăsta.
- Vrei să dansăm? - Da!
N-ar trebui să mergem şi noi?
Urmează formaţia Motocon. Poate după asta.
Bine, sigur.
Cum e brânza?
Nu-i rea.
De fapt, e destul de burdufă.
- Vrei să spui bună. - Nu, burdufă.
E o glumă.
Brânză de burduf...
- E bună. - Da, m-am prins.
- E ceva din latină. - Nu.
Cash, am visat la seara asta de mult timp.
M-am distrat foarte mult, eşti liderul unei formaţii grozave,
- eşti regele acestui liceu... - Stai puţin.
Mă laşi baltă?
- Nu ştiu. - Ştii ce?
Orice ar fi, hai să vorbim mai târziu.
- Mai târziu? - Da.
Am un spectacol astă seară.
Trebuie să am grijă de vocea mea.
Da, sigur că da.
Scuză-mă.
Femeile...
Cine are nevoie de ele?
- Sunt o proastă, îmi pare rău. - Opreşte-te.
- Eşti supărat, înţeleg... - Nu sunt supărat!
Dacă vrei să fii cu vedetă, e în regulă.
Dacă-ţi place să fii cu cei populari, nu-i nimic, dar vreau să ştii că...
Nu vreau.
Stai puţin, am repetat asta în minte şi vreau să spun totul.
- Dar sunt curios de ce. - Nu vreau să fiu cu vedeta.
Înţelegi? Vedetele nu prea înţeleg glumele mici şi nevinovate.
Deloc.
M-am gândit la ce vreau în viitor.
Pe tine te vreau.
Pe mine?
Chiar ai crezut că voi lăsa pe unul ca tine să se îndepărteze de mine?
Poate-i prea târziu, dar din studiile mele reiese că e foarte important
să dansez la bal cu un tip pe care-l plac cu adevărat.
Vrei să dansezi cu mine?
Nici gând! E aici cu mine, aşa că, nu te mai da la el.
- Poftim? - A încercat să te atingă?
De unde o cunoşti?
- O secundă... - Sigur.
- Eşti cu el? - Da, aşa că, jos labele!
O secundă.
- Ce faci? N-o irita. - Avem o nouă misiune.
Serios? Ce trebuie să facem?
Trebuie s-o facem pe târfa aia să ia mâna de pe iubitul meu.
Gata, Megan!
Bine...
Acum vrei să-l iei şi pe Roger?
Când am auzit că ai murit pe teren, a fost cea mai rea zi din viaţa mea.
Pentru că n-am reuşit să te ucid eu!
Frate, ce se întâmplă?
- Doamne, e gluten în asta? - Ce gluten? E un lichid.
Şi ce? Sosul de soia e lichid şi are gluten.
Crezi că era sos de soia în băutură?
Doamne, câtă carne injectată ţi-au dat părinţii?
- Taci din gură, Cindy! - Tu să taci, Donna!
Vaco!
Înainte să te bat măr, lasă-mă să te felicit.
Măcar acum nu arăţi ca un travestit.
Mulţumesc. Îmi place rochia ta, are lungimea perfectă.
Îţi expui bine coapsele alea albe şi pline de celulită.
Ai vrea tu să ai corpul ăsta, şolduri de 90X, târfă.
90, mărimea XL, căţea.
Ştiu că eşti aici.
Megan...
Am ştiut mereu că aici vom ajunge.
Cu un cuţit...
... înfipt în tine.
Hardman se aştepta să fim extraordinare.
Dar Knox mi-a arătat că se poate şi mai bine.
Ea va avea grijă de familia ta preţioasă...
În timp ce eu te ucid.
Şi în plus, am reuşit să-mi fac de cap cu Cash...
... şi cu Roger.
Poftim?
Ia de-aici, nenorocito!
- Eşti bine? - Da, tu?
Eu mă simt foarte bine!
E distractiv să înjunghii oameni.
Mai sunt şi alţii de înjunghiat?
Lasă şurubelniţa, trebuie să ajungem acasă.
Bine.
Totul e în regulă afară.
Unde naiba e fata aia? Fir-ar să fie!
Trebuie să vă ocupaţi mai bine de securizarea perimetrului.
- Megan? - Bine ai venit acasă, 83!
Se pare că n-ai avut succes în seara asta.
De ce te-ai întors, Knox?
Din foarte multe motive, dar în principal...
... din răzbunare.
Să ştii că-mi poţi spune Victoria.
La naiba. De ce n-am deveni mai apropiate?
Îmi poţi spune Agent 1.
De fapt, aşa îmi spunea Hardman.
- Ai fost şi tu la Prescott? - Da, în programul original, scumpo.
Avem multe în comun,
deşi eu l-am ascultat pe Hardman când mi-a spus
să nu mă ataşez.
Liz!
Am găsit-o pe nemernica asta afară.
Nu vrei să-ţi rănim ataşamentele, nu-i aşa?
Lasă arma!
Acum!
Dă-le drumul. N-au legătură cu noi.
Bineînţeles că au.
Nu trebuie să terminăm aşa.
Noi chiar avem multe în comun.
- Doar că eu nu sunt o psihopată. - Mai ai puţină răbdare.
Ce spui, 83?
Eşti prima agentă Prescott?
Nu m-aş fi gândit vreodată.
Poftim?
Probabil că standardele erau mai mici atunci, nu?
Acceptau pe toţi rataţii?
Fata asta vorbeşte numai prostii.
Dacă vroiai o luptă, puteai să-mi spui direct, nenorocito.
Ridică-te!
M-am bâlbâit cumva? În picioare!
Runda 3?
Oh, ce trist.
Crezi că va veni să te salveze.
Lui Hardman nu-i pasă de tine.
Eşti singură.
- Cu siguranţă nu sunt singură. - Are un ninja cu ea.
- Parker, nu! - Nu! La pământ!
Ce dracu...
Ai venit.
Se pare că Agent 1 e terminată.
- Pune-i cătuşele. - Megan!
- Vino aici. - Doamne!
Parker, ai făcut o mare prostie. Dar ai fost grozav.
- Te-ai întors pentru mine. - De fapt, am venit după Knox.
Pe lângă asta, agenţii de 16 ani aveau nevoie de experienţă.
Te-ai întors după mine!
Bine, bine.
Deci, toţi ne-am ataşat de cineva, Agent...
... Megan.
Sunt şi lucruri mai rele.
Nu trebuie să ajungi la bal?
- Vrei să spui că-s liberă? - Nu chiar.
Nu vreau să renunţ la un agent sub acoperire neînregistrat.
Ţinem legătura.
Eşti gata?
Crezi că te las să pleci fără însoţitor?
Să mergem!
Să vă întoarceţi până la miezul nopţii!
O să încercăm!
Vrei să ştii ceva amuzant şi adevărat despre ninja?
- Nu prea. - Eu sunt un ninja.
Chiar aşa?
Intră pe "www.prescottschool" şi înscrie-te acolo.
Spune da! Te rog, pot să merg?
- Mai vorbim. - Bine.
- Drăguţ copil. - Mulţumesc.
Bună, eu sunt Penny. Asta-i casa mea.
Am ceva ce-ţi doreşti, Penny.
Dar mai întâi trebuie să te interoghez.
Vino cu mine.
N-am mai fost interogată de multă vreme.
E clar că-mi ascunzi ce s-a întâmplat astă seară.
Ţi-ai pierdut virginitatea?
Asta s-a întâmplat?
Bravo, nebunaticule.
Foarte bine.
Cred că acum se cuvine să-ţi spun cum mi-am pierdut-o eu.
Era bona noastră. Era mult mai în vârstă ca mine.
Era foarte, foarte blândă. Avea cam 65 de ani.
Opreşte maşina!
- Stai puţin. - Unde te duci?
- Megan? - Roger!
Ştiu că eşti confuz şi că am multe explicaţii de dat,
dar pentru prima dată în viaţă ştiu cine sunt şi ce vreau.
Nu mi-e frică să-ţi spun.
Roger, cred că eşti uimitor.
Mă simt foarte curat.
Roger!
Unde crezi că mergi? Treci înapoi în maşină!
Sunt un băiat bun, tată!
Trebuie să mă laşi să plec.
- Are licenţă de pilot? - Nu-l aştepta!
Roger!
- Bună. - Salut.
Adolescenţa e o perioadă plină de confuzii.
E un miracol că reuşim să trecem de faza asta.
Centura, Roger! Centura şi prezervativul!
Dacă zice ea. Altfel, să n-aduci vorba.
Până la urmă, Hardman a avut dreptate.
Ataşamentele sunt periculoase. Pentru că îţi pasă de cineva.
Dar persoanele de care ne pasă dau valoare vieţilor noastre.
Şi de ce să nu trăim periculos?
Traducerea şi adaptarea: Kprice & Azael
Sincronizarea: DISTEL Subs.ro Team @ www.subs.ro