www.subtitrari-noi.ro
Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi team si veveriţa_bc
După toate legile aviaţiei,
o albină n-ar trebui să poată zbura sub nicio formă.
Aripile sale sunt prea mici pentru a-şi putea ridica
corpul mic şi gras de la pământ.
Desigur, albina zboară oricum
pentru că albinelor nu le pasă ce cred oamenii că e imposibil.
Galben-negru. Galben-negru. Galben-negru. Galben-negru.
Negru cu galben! Să mai variem puţin.
Barry! Micul dejun e gata!
Vin imediat!
Aşteaptă o clipă.
Alo?
- Barry? - Adam?
- Îţi vine să crezi ce se întâmplă? - Nu-mi vine să cred. Vin să te iau.
Destul de ascuţit.
Barry, de ce nu foloseşti scările?
Tatăl tău a dat o grămadă de bani să le facă.
Îmi cer scuze. Sunt emoţionat.
Uite-l pe absolvent. Suntem foarte mândri de tine, fiule.
Şi un carnet de rapoarte perfect, numai B-uri.
Foarte mândri.
Mamă! M-am aranjat şi eu puţin.
- Ai o scamă pe puf. - Mamă, e a mea aia.!
Să ne faci cu mâna! Vom fi în rândul 118.000.
Pa!
Barry, ţi-am mai spus, nu mai zbura prin casă!
BEE MOVIE POVESTEA UNEI ALBINE
Traducerea: Avocatul31 & veveriţa_bc www.subtitrari-noi.ro
- Salut, Adam. - Salut, Barry.
- Ăla e gel de puf? - Puţin. E o zi specială, am absolvit.
N-am crezut niciodată că voi reuşi.
Da, trei zile de şcoală generală, trei zile de liceu.
Alea au fost ciudate.
Trei zile de facultate.
Mă bucur că mi-am luat o zi liber şi m-am plimbat puţin prin stup.
Te-ai întors schimbat.
- Salut, Barry. - Artie, ţi-ai lăsat mustaţă? Îţi stă bine.
- Hei, ai auzit de Franky? - Da.
- Te duci la înmormântare? - Nu, nu mă duc la înmormântare.
Toată lumea ştie că dacă înţepi pe cineva, mori.
Nu e ceva de irosit pe o veveriţă. Era aşa de încăpăţânat.
Cred că se putea da la o parte.
Îmi place la nebunie acest parc de distracţii integrat unei zile obişnuite.
Cred că de-asta se spune că noi nu avem nevoie de vacanţe.
Mamă, destul de fastuos... având în vedere circumstanţele.
- Ei bine, Adam, astăzi devenim bărbaţi. - Suntem!
- Bărbaţi albine. - Amin!
Aleluia!
Studenţi, corp profesoral, distinse albine,
vă rog să-i uraţi bun venit decanului Buzzwell.
Bun venit, promoţiei de absolvenţi a oraşului Noul Stup...
de la ora 9:15.
Şi cu asta se încheie ceremonia de absolvire.
Şi începe cariera voastră la Honex Industries!
Astăzi ne vom alege locul de muncă?
Am auzit că e doar pentru orientare.
Atenţie! Pornim!
Ţineţi-vă mâinile şi antenele în vagonet tot timpul!
- Te întrebi cum va fi? - Puţin înspăimântător.
Bine aţi venit la Honex, o divizie a Honesco
şi parte a Concernului Hexagon.
Asta e!
Noi ştim că voi, ca şi albine, v-aţi străduit toată viaţa
să ajungeţi la momentul în care veţi putea lucra întreaga viaţă.
Mierea începe când valoroşii noştri colectori de polen aduc nectarul la stup.
Formulei noastre strict secrete
îi este automat corectată culoarea,
i se îmbunătăţeşte mirosul şi este oxigenată
în acest sirop liniştitor şi dulce
cu strălucirea-ai aurie distinctivă, pe care o cunoaşteţi cu toţii drept...
Miere!
- Fata aia era tare de tot. - E verişoara mea!
- Serios? - Da, cu toţii suntem veri.
- Aşa-i, ai dreptate. - La Honex, ne străduim, de asemenea,
să îmbunătăţim toate aspectele existenţei de albină.
Aceste albine testează o nouă tehnologie de cască.
- Cu cât crezi că e plătit? - Nu destul.
Iar aici avem cea mai nouă invenţie, Krelmanul.
- Ăla ce face? - Prinde picătura aia mică de miere
care se prelinge după ce o torni. Ne salvează milioane.
Poate cineva să lucreze la Krelman?
Sigur că da. Majoritate serviciilor albinelor sunt mici. Dar albinele ştiu
că orice slujbă mică, dacă e făcută bine, înseamnă mult.
Dar alegeţi cu grijă,
pentru că veţi rămâne la slujba aleasă pentru tot restul vieţii voastre.
Aceeaşi slujbă pentru tot restul vieţii? Eu nu ştiam asta.
Ce mai contează?
Şi vă veţi bucura să aflaţi că albinele, ca specie, n-au avut o singură zi liberă
de 27 de milioane de ani.
Deci o să muncim până crăpăm?
Cu siguranţă o să încercăm.
M-a lăsat mască!
"Ce mai contează?" Adam, cum poţi să spui aşa ceva?
O singură slujbă pe veşnicie? Asta e o alegere nebunească de făcut.
Sunt uşurat. Acum trebuie să luăm o singură decizie în viaţă.
Dar, Adam, cum e posibil să nu ne fi spus niciodată asta?
Barry, de ce pui lucrurile la îndoială? Suntem albine.
Suntem societatea perfectă de pe Pământ.
Da, dar Adam, te-ai gândit vreodată că lucrurile merg puţin prea bine pe aici?
Cum ar fi? Dă-mi un singur exemplu.
Nu ştiu. Dar ştii tu despre ce vorbesc.
Vă rugăm să nu staţi lângă poartă! Trupele Regale Nectar se apropie.
Ia stai puţin. Fii atent acolo.
Hei, hei, ăia sunt colectorii de polen!
Nu i-am văzut niciodată aşa de aproape.
Ei ştiu cum e în afara stupului.
Da, dar unii din ei nu se mai întorc.
- Hei, Colectorilor! - Bună, Colectorilor!
V-aţi descurcat grozav, băieţi!
Sunteţi nişte monştri!
Ciudăţenii ale zborului! Îmi place la nebunie!
- Mă întreb unde or fi fost băieţii ăştia. - Nu ştiu.
Ziua lor nu e planificată.
Se duc în afara stupului, zboară cine ştie unde, fac cine ştie ce.
Nu te poţi hotărî într-o zi pur şi simplu să fii colector de polen.
Trebuie să fii născut pentru aşa ceva.
Aşa-i...
Ia uite. E mai mult polen aici decât o să vedem noi vreodată.
E doar un simbol al statutului.
Cred că albinele fac prea mare caz din asta.
Posibil. Doar dacă nu îl porţi şi doamnele nu te văd purtându-l.
Doamnele alea? Nu sunt şi ele verişoarele noastre?
Îndepărtate tare...
Ia uitaţi la ăştia doi.
- Nişte pierde-vară... - Hai să ne distrăm cu ei.
Trebuie să fie atât de periculos să fii colector de polen.
Da. Odată un urs mă ţintuise de o ciupercă!
Era cu o labă pe gâtul meu, şi cu cealaltă mă plesnea peste faţă!
- Vai de mine! - Nu m-am gândit c-o să-l pun la pământ.
Iar tu ce făceai între timp?
Evident, încercam să alertez autorităţile.
Pot să-ţi dau un autograf dacă vrei.
A fost cam vijelios azi pe-afară, nu-i aşa, camarazi?
Da. Vijelios.
O să mergem într-un lan de floarea soarelui la vreo 10 kilometri de aici, mâine.
- Zece kilometri zici? - Barry!
E la o aruncătură de băţ pentru noi, dar poate că nu eşti în stare.
- Poate că sunt. - Ba nu eşti!
Ne întâlnim la ora 9 la Poarta J.
Ce zici, Bâzâitule? Te crezi în stare?
S-ar putea să fiu. Depinde ce înseamnă ora 9.
Hei, Honex!
Tată, m-ai luat prin surprindere.
Te-ai hotărât ce te interesează, băiete?
- Sunt o mulţime de opţiuni. - Dar poţi alege doar una.
Tată, tu nu te plictiseşti niciodată făcând acelaşi lucru în fiecare zi?
Fiule, hai să-ţi zic ceva despre amestecare.
Apuci băţul şi îl mişti în cerc, apoi amesteci în cerc.
Intri într-un ritm. E un lucru minunat.
Ştii, tată, cu cât mă gândesc mai mult la asta,
câmpul de miere poate nu e prea potrivit pentru mine.
Şi la ce te gândeai, să faci animale din balonaşe?
Asta e o slujbă nepotrivită pentru un tip care are ac.
Janet, fiul tău nu e sigur dacă vrea să lucreze în domeniul mierii!
- Barry, eşti aşa de amuzant uneori. - Nu încerc să fiu amuzant.
Nici nu eşti amuzant!
O să intri în domeniul mierii. Fiul nostru, amestecătorul!
- O să fii un amestecător? - Nu mă ascultă nimeni!
Stai să vezi ce beţe am pentru tine.
Pot să zic ce vreau eu acum. O să-mi fac un tatuaj cu o furnică!
Hai să deschidem nişte miere proaspătă şi să sărbătorim!
Poate îmi fac un piercing în torace. Îmi rad antenele.
Mă duc să stau cu un cosaş.
Îmi pun un dinte de aur şi o să vorbesc cu toţi cu "frate"!
Sunt atât de mândru!
- Nu-mi vine să cred că începem munca azi! - Azi e ziua cea mare.
Haide! Toate slujbele bune o să fie deja luate!
Da, exact.
Numărarea firelor de polen, acrobat, turnător,
amestecător, recepţionist, îndepărtarea părului...
- Încă e disponibil postul? - Stai aşa. Mai sunt încă două!
Iar unul din ele e al tău! Felicitări, băiete! Treci deoparte, te rog.
- Ce-ai primit? - Să separ impurităţile. E super tare!
Albine noi?
Da, domnule! E prima noastră zi. Suntem pregătiţi!
Veniţi şi alegeţi.
- Vrei să alegi tu primul? - Nu, alege tu.
Vai de mine. Ce post e disponibil?
Postul de îngrijitor al toaletei e mereu disponibil,
şi nu pentru motivul pentru care ai crede.
Am vreo şansă să ajung la krelman, domnule?
Sigur că da, s-a făcut!
Îmi pare rău, tocmai s-au ocupat toate posturile.
Postul de colector de ceară e oricând liber.
Iar postul de krelman tocmai a devenit disponibil din nou.
Păi ce s-a întâmplat?
De fiecare dată când o albină moare, apare un post liber.
Vezi acolo? E mort. Încă un mort!
Mort. Mortăciune. Încă doi morţi.
Mort de la gât în sus. Mort de la gât în jos. Dar! Asta-i viaţa...
Vai, e aşa de greu!
Încălzitor, Răcitor, Acrobat, Turnător, Amestecător,
Bâzâitor, Inspectorul Nr. 7, Coordonator de Puf, Supraveghetor de Dungi,
Lustruitor de Antene. Barry, tu ce crezi c-ar trebui... Barry?
Barry!
În regulă, avem lanul de floarea soarelui în cadranul 9...
Ce-ai păţit? Unde eşti?
- Mă duc afară! - Afară? Afară unde?
- Afară acolo! - Nu!
Trebuie, înainte să mă duc la servici pentru tot restul vieţii mele.
Dar o să mori! Eşti nebun! Alo?
Mă mai sună cineva.
Dacă se simte cineva curajos, este un butic coreean pe strada 83
care primeşte trandafiri astăzi.
Salutare, băieţi.
Ia uite acolo.
Ăsta nu-i puştiul pe care l-am văzut ieri?
Stai pe loc, băiete, puntea de zbor are acces limitat.
E în regulă, Lou. Îl luăm cu noi.
Serios? Te simţi norocos, nu?
Semnează aici şi aici. Trebuie doar iniţiala acolo.
- Mulţumesc. - Bun.
Azi aveţi avertizare pentru ploaie,
şi după cum ştiţi cu toţii, albinele nu pot zbura pe timp de ploaie.
Aşa că aveţi grijă.
Întotdeauna să vă păziţi de mături,
beţe de hockey, câini, păsări, urşi şi lilieci.
De asemenea, mai am câteva rapoarte.
Se toarnă bere pe noi!
Murphy a fost trecut în rezervă din cauza asta!
Bolboroseşte într-una ca un nebun!
E groaznic...
Şi ca un avertisment pentru toţi începătorii.
Legea Numărul 1 a Albinelor. În niciun caz să nu vorbiţi cu oamenii.
În regulă! Pe poziţiile de lansare!
- Negru şi galben! - Salut!
- Eşti pregătit, şmechere? - Da, să vedem.
Vântul, verificat.
- Antena. - Verificată.
Colectorul de nectar, verificat.
Aripile, verificate.
Acul, verificat.
Speriat de moarte, verificat!
Gata, domnişoarelor, porniţi!
Goliţi petuniile alea, sugative ce sunteţi!
Cu toţii, să aduceţi mai mult polen!
Am ieşit!
Nu-mi vine să cred c-am ieşit!
Atât de albastru!
Mă simt rapid şi liber!
Zmeu în formă de cutie!
Aici Liderul Albastru. Am găsit trandafirii.
Coborâţi sub un unghi de 30 de grade şi menţineţi poziţia.
- Trandafiri! - 30 de grade. Recepţie!
Dă-te la o parte, puştiule. Asta o să se zbată un pic.
Ăla da colector de nectar.
- Ai văzut vreodată polenizarea de aproape? - Nu, domnule.
Iau nişte polen de aici şi îl scutur aici, poate puţin şi acolo.
Un vârf şi pe aia. Vezi asta? E puţină magie, nu-i aşa?
E uimitor! De ce facem aşa ceva?
Asta e puterea polenului, puştiule.
Mai mult polen înseamnă mai multe flori şi mai mult nectar!
Asta înseamnă mai multă miere pentru noi.
Super!
Văd foarte mult galben strălucitor.
Ar putea fi margarete. Avem nevoie de aşa ceva?
Recepţie.
Staţi aşa. Florile alea par să se mişte.
Mai spune o dată. Ai raportat cumva o floare mişcătoare?
Afirmativ!
A fost pe linie!
Ce tare! Oare ce sunt?
Nu ştiu, dar îmi place la nebunie culoarea.
Miroase bine. Nu ca o floare, dar...
- Îmi place. - Da.
- Sunt pufoase. - Chimice!
Aveţi grijă, băieţi, e lipicios.
- Dumnezeule Mare al albinelor! - Hei!
Găgăuţă! Pleacă de-acolo!
Băieţi!
Asta ar putea fi de rău.
Afirmativ.
Foarte aproape.
A cam durut.
Băiatul mamei.
Ai plecat din formaţie, începătorule!
Vine spre tine ca o rachetă!
Ajutor!
Ştiţi, cred că astea nu sunt flori.
- Oare să-i spunem? - Cred că ştie.
Ce-i asta?
Punct de meci! Poţi să-ţi faci bagajele, scumpo!
Pentru că eu cred că eşti pe cale s-o mănânci!
Controlul Temperaturii
Ce scârbos!
A intrat o albină în maşină!
- Fă ceva! - Conduc!
- Bună, albinuţo. - Bună.
E aici! O să mă înţepe!
Să nu mişte nimeni. Dacă nu vă mişcaţi, n-o să vă înţepe.
Staţi pe loc!
A clipit!
- Dă-i cu spray, bunico! - Ce faci?
Gradul de tensiune de aici e incredibil.
Trebuie să ajung acasă.
Nu pot zbura pe timp de ploaie!
Ajutor! Ajutor! Albină la pământ!
Ken, poţi să închizi geamul, te rog?
Hei, ia uită-te peste noul meu CV. L-am făcut sub formă de broşură.
Vezi? Se şi desface.
Nu! Alţi oameni! N-am nevoie de aşa ceva.
Ce-a fost asta?
Ce vrei să zici?
Poate de data asta, de data asta, de data asta...
Ce lucru diabolic!
E fantastic. Conţine toate aptitudinile mele speciale,
chiar şi primele 10 filme preferate ale mele.
- Care e pe primul loc, Star Wars? - Nu, nu-mi plac filmele de genul ăla.
Nici nu-i de mirare că nu avem voie să vorbim cu ei, sunt duşi cu pluta.
Când ies de la interviul de angajare,
rămân uluiţi, nu le vine să creadă ce le spun.
Ken, serios...
Ăla e Soarele! Poate aia e o cale de ieşire.
Nu-mi amintesc ca Soarele să fi avut un "75" mare scris pe el.
Trebuie să-ţi spun, am prezis încălzirea globală.
Puteam simţi cum se încălzeşte vremea.
La început am crezut că mi se pare mie.
Stai! Opreşte-te!
Albină!
Omoar-o!
Daţi-vă înapoi!
Astea sunt ghete de iarnă.
- Stai! N-o omorî! - Ştii că sunt alergic la ele.
Chestia asta m-ar putea omorî pe mine.
De ce ar valora viaţa ei mai puţin decât a ta?
De ce ar valora viaţa ei mai puţin decât a mea. Asta ai vrut să zici?
Vreau doar să spun că toate vieţile au valoare.
Nu ştii ce poate ea să simtă.
Broşura mea...
Poftim, micuţo.
Hei, doar nu mi-e frică de el, dar e o chestie de alergie.
De ce nu scrii asta şi în broşura ta cu CV-ul?
Nu-i amuzant. Mi s-ar puteam umfla toată faţa.
Scrie-o ca fiind una din aptitudinile tale speciale.
A lăsa pe cineva lat e, de asemenea, o aptitudine specială de-a mea.
- Exact. Pa, Vanessa. - Pa, băieţi.
Vanessa, săptămâna viitoare, seara de iaurt?
Da, sigur, se poate, Ken. Cum zici tu.
- Poţi să pui nişte chipsuri acolo. - Pa.
- Trebuie să fie destule calorii... - Pa!
Trebuie să spun ceva.
Ea mi-a salvat viaţa. Trebuie să spun ceva.
Bine, hai că-i spun.
Ce? Nu...
Ce să-i spun?
Aş putea avea mari probleme.
E o lege a albinelor. N-am voie să vorbesc cu un om.
Nu-mi vine să cred că fac asta.
Trebuie!
Nu pot s-o fac! Haide!
Nu! Da! Nu! Fă-o! Nu pot!
Cum să încep?
Îţi place jazzul? Nu, nu e bine aşa.
Uite-o că vine! Vorbeşte, fraiere!
Bună.
Îmi pare rău.
- Vorbeşti. - Da. Ştiu. Ştiu.
- Îmi pare rău... - Vorbeşti.
Îmi pare rău. Îmi pare tare rău.
Nu, e în regulă. Nu-i nimic.
Ştiu că visez, dar nu-mi amintesc să mă fi culcat.
Da. Păi, sunt sigur că e foarte bulversant...
Da. E cam surprinzător pentru mine.
- Adică... eşti o albină! - Da.
- Da, sunt o albină şi...
N-ar trebui să fac asta, dar ei încercau să mă omoare
şi dacă nu erai tu...
Adică, trebuia să-ţi mulţumesc.
Adică, aşa mi se pare corect.
Ăsta a fost un pic cam ciudat.
- Vorbesc cu o albină. - Da.
- Vorbesc cu o albină. - Oricum...
Iar albina vorbeşte cu mine.
Vreau doar să ştii că-ţi sunt recunoscător şi o să plec acum...
Stai, stai, stai.
Cum ai învăţat să faci asta?
- Ce? - Vorbitul.
La fel ca tine, cred.
Mama, tata, miere. Le înveţi pe parcurs.
- Foarte amuzant. - Da. Albinele sunt amuzante.
Dacă nu râdeam, plângeam. Cu asta aveam noi de-a face.
Mă rog...
Pot să-ţi aduc ceva?
- Cum ar fi? - Nu ştiu.
Adică... Nu ştiu!
Cafea?
- Nu vreau să te deranjez... - Nu-i niciun deranj...
- Doar dacă nu făceai oricum. - Durează două minute!
- Serios? - E doar cafea.
- Nu-mi place deloc să cer ceva. - Nu fi ridicol.
De fapt, chiar mi-ar face plăcere o ceaşcă.
Hei, vrei nişte tort cu rom?
- Chiar n-ar trebui. - Ia nişte tort cu rom.
- Nu, nu, nu. Nu pot. - Haide!
- Încerc să slăbesc câteva micrograme aici. - Unde?
- Păi, dungile astea nu ajută. - Arăţi grozav!
Nu ştiu dacă te pricepi la modă.
- Eşti în regulă? - Nu.
Îşi face nodul la cravata în taxi, în timp ce zbura pe Madison.
Aşa că ajunge într-un final acolo, fuge pe scări până în biserică.
- Nunta începuse. - Da.
Iar el spune: "Pepene? Credeam c-ai spus pe pene."
"De ce m-aş căsători cu un Pepene?"
- Asta e o glumă între albine? - Da, cam asta facem noi.
Da, e diferit.
Deci, totuşi... Ce-o să faci, Barry?
În legătură cu munca? Nu ştiu.
Vreau să contribui la stup, dar nu pot s-o fac aşa cum vor ei.
Ştiu cum te simţi.
- Serios? - Sigur că da.
Părinţii mei voiau să fiu avocat sau medic, dar eu voiam să fiu florăreasă.
- Serios? - Pe mine doar florile mă pasionează.
Noua noastră regină a fost aleasă cu exact acelaşi slogan de campanie.
Vezi, dacă te uiţi... Uite, acolo e stupul meu, chiar acolo.
Îl poţi vedea.
- Eşti în Lunca Oii. - Da!
- Ştii Iazul Ţestoasei? - Da.
- Stau chiar lângă el. - Fugi de-aici!
Cunosc zona aia. Ştii c-am pierdut un inel de picior pe-acolo odată?
- Serios? - Da.
De ce-şi pun fetele inele pe degetele de la picioare?
De ce nu?
E ca şi cum ţi-ai pune o pălărie pe genunchi.
Poate că o să încerc şi asta.
- Sunteţi în regulă, doamnă? - Da, sunt bine.
Beam şi eu două ceşti de cafea.
M-am simţit grozav. Mersi mult pentru cafea.
- Da, cu plăcere. - Scuze că n-am reuşit s-o termin.
Dacă aş termina-o, aş sta treaz toată viaţa.
Pot să iau o bucăţică din asta cu mine?
Sigur! Barry, ia o firmitură.
- Mersi. - Da.
În regulă, atunci...
Cred că ne mai vedem prin zonă.
Sau nu, sau...
Bine, Barry.
Şi mersi mult, din nou, pentru mai înainte.
- Pentru aia? N-a fost nimic. - Da.
Nu chiar nimic, dar totuşi...
Teste în desfăşurare.
Testul de supravieţuire în uragan.
- N-are cum să funcţioneze! - Dacă tot e pregătit, hai să încercăm.
Gata, Dave, deschide paraşuta.
- Sună uimitor! - Chiar a fost uimitor!
Sunt bine!
A fost cel mai înfricoşător şi mai fericit moment al vieţii mele.
Oameni! Oameni! Nu-mi vine să cred c-ai stat cu oameni.
Oameni gigantici şi înfricoşători. Cum erau?
Imenşi şi nebuni.
Vorbesc nebuneşte, mănâncă chestii imense şi nebuneşti,
merg cu maşina nebuneşte de tot...
Şi au încercat să te omoare, ca la televizor?
Unii din ei, dar unii din ei nu.
- Cum te-ai întors? - Cu un pudel.
Uite, ai reuşit şi mă bucur.
Ai văzut tot ce voiai să vezi acolo, ţi-ai trăit experienţa
şi acum te-ai întors, îţi poţi alege slujba şi totul poate fi normal.
- Păi... - Păi! Păi?
- Păi am întâlnit pe cineva. - Ai întâlnit pe cineva?
Era albină? Sper că nu era viespe.
- Părinţii tăi o să te omoare! - Nu, nu, nu, nu era viespe.
- Păianjen? - Ştii că nu mă atrag păianjenii.
Ştiu că tuturor le plac chestiile alea cu opt picioare şi toate cele.
Eu însă nu pot să suport faţa aia.
Deci, cine e?
E un om.
Nu, nu, nu! Nu-mi vine să cred!
Nu cred c-ai făcut aşa ceva! E o lege a albinelor.
- N-ai încălca o lege a albinelor! - Numele ei e Vanessa.
- Vai de mine. - E atât de drăguţă!
- Şi e florăreasa! - Nu! Nu, nu, nu!
Vrei să te întâlneşti cu o florăreasă om!
- Nu ne întâlnim. - Ai zburat în afara stupului!
Ai vorbit cu fiinţe omeneşti care ne atacă stupii,
cu lovituri şi gloanţe!
Asta înseamnă a opta parte dintr-un baton de dinamită!
Mi-a salvat viaţa!
Şi mă înţelege.
- S-a terminat! - Mănâncă asta!
Nu s-a terminat! Ce-a fost asta?
- I se spune firmitură. - A fost atât de bună!
Şi nici măcar nu mănâncă aşa ceva.
Asta doar cade de pe urma a ceea ce mănâncă ei.
- Ştii ce e un Cinnabon? - Nu.
- E pâine! - Treci aici!
- Şi scorţişoară! - Taci din gură!
- O congelează! O încălzesc! - Stai jos!
- O fac foarte fierbinte! - Ascultă la mine!
Noi nu suntem ei, suntem noi.
Suntem noi şi sunt ei.
Da, dar cine poate refuza inima care tânjeşte?
Nu e nicio tânjeală! Încetează să mai tânjeşti! Ascultă-mă!
Trebuie să începi să gândeşti ca o albină, prietene.
- Să gândeşti ca o albină! - Să gândeşti ca o albină!
Să gândeşti ca o albină!
Uite-l, e în piscină.
Ştii care e problema ta, Barry?
Trebuie să încep să gândesc ca o albină?
Barry, cât ai de gând să mai continui aşa? Au trecut trei zile.
Nu înţeleg de ce nu munceşti.
Păi, am mai multe decizii de viaţă la care mă gândesc.
Ce viaţă? Tu n-ai nicio viaţă!
N-ai nicio slujbă! De-abia te poţi numi albină.
Ai muri dacă ai face şi tu puţină miere?
Barry, ieşi de-acolo, tatăl tău vorbeşte cu tine.
Martin, vrei să vorbeşti tu cu el?
Barry, cu tine vorbesc!
Foarte tare!
- Vii? - Ai pregătit totul?
Sunt gata!
- Du-te înainte! Te prind eu din urmă! - Să nu întârzii prea mult.
Fii atent aici!
Vanessa!
- Tot aici suntem, Barry! - Ţi-am zis eu să nu ţipi la el.
Nu răspunde când ţipi la el.
- Şi atunci tu de ce ţipi la mine? - Pentru că tu nu asculţi.
Nu te-ascult.
Scuze, mamă, trebuie să plec.
- Unde te duci? - Nicăieri.
- Mai întâlnesc cu o prietenă. - Cu o fată?
- De asta nu te poţi hotărî? - Pa!
Sper să fie albină.
Deci se organizează o paradă imensă numai cu flori în fiecare an în Pasadena?
Să fii în "Turneul Trandafirilor" e visul oricărui florar.
Sus pe o maşină, înconjurată de flori, mulţimea aclamând!
Turneu! Trandafirii chiar concurează la întreceri sportive?
Nu. În regulă. Am eu o întrebare bună.
- Tu cum de nu zbori peste tot? - E obositor.
Tu de ce nu fugi peste tot? Nu e mai rapid aşa?
Bine, am înţeles, am înţeles. Gata. E rândul tău.
TiVo. Poţi să opreşti pe loc o transmisiune în direct?
- E o nebunie! - Ce, tu nu ai aşa ceva?
Avem HIVO, dar aia e o boală, e o boală tare cumplită.
Vai de mine.
Albine proaste!
Cred că-ţi vine să-i înţepi pe nesimţiţii ăia.
Încercăm din răsputeri să nu înţepăm pe nimeni.
De obicei ne este fatal.
Deci chiar trebuie să ai grijă să nu te enervezi.
Da, foarte mare.
Mai dai într-un perete, mai faci o plimbare,
scrii o scrisoare plină de mânie şi o arunci pe geam.
Treci peste asta la fel ca peste orice altă emoţie.
Mânie, gelozie, dorinţă.
Doamne Dumnezeule! Eşti în regulă?
Da.
- Ce-i cu tine? - E un gândac.
Păi nu deranjează pe nimeni. Pleacă de-aici, ciudatule.
Ce-a fost asta? O circulară loveşte şi salvează?
Da, aşa e, cum ai ştiut?
Avea doar vreo zece pagini. 75 e limita noastră.
Deci aţi demonstrat asta ştiinţific.
Suntem nevoiţi. Am pierdut un văr din cauza unui număr italian al Vogue.
- Strivit. - Pentru numele lui Hercule, ce-i asta?
Asta cum a mai ajuns aici?
"Albina Drăguţă", "Floarea de Aur", "Mierea Selectă a lui Ray Liotta"?
- L-ai mai văzut pe actorul ăla? - Eu n-am auzit niciodată de el.
- Ce caută asta aici? - E pentru oameni.
- O mâncăm. - De ce?
N-aveţi destulă mâncare de-a voastră?
- Ba da. - Şi cum faceţi rost de ea?
- Albinele o fac... - Ştiu cine o face!
Şi e greu de făcut! E nevoie de încălzire şi răcire şi amestecare.
E nevoie până şi de o morişcă.
- E organică. - E a noastră!
- E doar miere, Barry. - Doar... Ce?
Albinele nu ştiu despre asta. Asta înseamnă furt!
Furt la greu!
Ne-aţi luat casele, şcolile, spitalele. Asta e tot ce avem noi!
Şi e la ofertă specială?
O să dau eu de capăt lucrurilor! O să dau eu de capăt tuturor lucrurilor!
Hei, Hector!
- Mai ai mult? - Încă puţin.
E aici, o simt.
Cred că o să plec acasă acum şi o să las mierea asta fără capac
cu nimeni în preajmă!
Te-am prins, curierule!
Ştiam eu c-am auzit ceva! Deci chiar poţi să vorbeşti!
Da, pot să vorbesc. Şi acum o să începi tu să vorbeşti!
De unde iei toate lucrurile dulci?
Cine e furnizorul tău?
Habar n-am despre ce vorbeşti. Credeam că suntem prieteni.
Ultimul lucru pe care aş vrea să-l fac e să vă supăr pe una din voi, albinelor!
Ai venit prea târziu! E a noastră acum!
Tu, domnule, ai atacat pe cine nu trebuia!
Tu, domnule, o să fii cina iguanei mele, Ignacio.
De unde vine mierea?
Spune-mi de unde!
Din Fermele de Miere! Vine din Fermele de Miere!
Bezmeticule!
Vai de mine, ce lucru oribil s-a întâmplat aici?
Ia uite la feţele astea, nici nu ştiu ce le-a lovit!
Iar acum sunt pe drumul spre nicăieri!
- Stai nemişcat! - Poftim? Nu eşti mort?
Îţi par a fi mort? O să şteargă orice mişcă.
- Unde mergi? - La Fermele de Miere.
Am dat de ceva foarte important aici.
Eu mă duc în Alaska, după sânge de elan. Numai nebunii, te ameţeşti de nu te vezi.
- Eu mă duc în Tacoma. - Dar tu?
- El chiar e mort. - Bine.
- Ce-i asta? - Nu! E un ştergător cu trei lame!
- Trei lame? - Sari pe el! E singura şansă, albino!
De ce trebuie să fie totul strălucitor de curat?
Cât de mult trebuie să puteţi vedea?
Deschideţi ochii! Scoateţi capul pe fereastră!
De la Ştirile NPR din Washington, sunt Carl Kassel.
Nu mai omorâţi pe nimeni!
- Albino! - Tipule cu sângele elanilor!
- Auzi ceva? - Cum ar fi?
- Ca nişte ţipete mici de tot. - Închide radioul.
- Ce mai faci, albină? - Hei, sânge!
Şi era un raft nesfârşit cu borcane de miere cât puteai cuprinde cu ochii.
Aşa că presupun că oriunde s-o duce camionul ăsta de miere, de acolo e luată.
- Adică, mierea aia e a noastră. - Ţineţi-vă tare.
Suntem cu toţii înghesuiţi acolo. E o comunitate închisă.
Acum ascultă, omule. Noi suntem pe cont propriu.
Fiecare ţânţar e pe cont propriu.
- Şi dacă ai probleme? - Probleme?
Eşti ţânţar. Tu eşti problema.
Nimeni nu ne place. Suntem plezniţi într-una.
Dacă oamenii văd un ţânţar, imediat, pac, pac.
Măcar tu eşti în lume. Cred că întâlneşti multe fete.
Fetele ţânţari încearcă să se combine cu alţii,
cu o molie, o libelulă.
Fetele de ţânţari nu vor ţânţari.
Cred că glumeşti!
Sângele de elan e pe cale să iasă din clădire!
Adio, albină!
Salutare, băieţi! Ştiam eu că vă găsesc pe toţi aici.
V-aţi adus paiul ăla nebun?
Apoi o punem în nişte borcane, îi lipim o etichetă...
În mare parte e profit pur.
Ce e locul ăsta?
O albină are creierul cât un ac de gămălie!
Chiar sunt nişte capete seci!
Hei, uite noua afumătoare.
- Ce tare. - Asta e cea mai râvnită.
Thomas 3000.
Afumătoare?
90 de pufuri pe minut, semi-automată.
De două ori cantitatea de nicotină, tot catranul.
O porţie de aşa ceva o să-i dea gata.
Ele fac mierea, iar noi facem banii.
"Ele fac miere, iar noi facem banii"?
Vai de mine.
Ce se întâmplă? Sunteţi în regulă?
- Da, nu durează prea mult. - Cum au ajuns toate albinele astea aici?
Ştiaţi că sunteţi într-un stup fals, cu pereţi falşi?
Regina noastră a fost mutată aici. N-am avut de ales.
Asta e regina voastră? Ăla e un bărbat în haine femeieşti.
E un travestit!
Ce înseamnă asta?
Nu! Sunt cu sutele!
Miere de albine! Mierea noastră!
Este furată cu neruşinare la scară mare!
E mult mai rău decât ceea ce ne-au făcut nouă urşii,
iar eu intenţionez să fac ceva în legătură cu asta.
- Barry, încetează. - Cine ţi-a spus că oamenii ne iau mierea?
E un simplu zvon.
Băi, astea îţi par a fi zvonuri?
Aia e o teorie a conspiraţiei. Evident, pozele sunt trucate.
- Barry, cum ai fost implicat în aşa ceva? - Pentru că a vorbit cu oameni.
- Poftim? - Ai vorbit cu oamenii?
- Are o prietenă om. - Barry!
- Şi se sărută! - Vă sărutaţi? Barry!
Ba nu facem aşa ceva.
- Ţi-ai dori să poţi. - Tu de partea cui eşti?
A albinelor!
Eu am ieşit cu un greiere odată în San Antonio.
Doamne, picioarele alea nebune mă ţineau treaz toată noaptea.
Barry, asta vrei să faci tu cu viaţa ta?
Asta vreau să fac pentru toate vieţile noastre.
Nimeni nu munceşte mai mult decât albinele.
Tată, îmi amintesc că într-o seară ai venit aşa de obosit de la serviciu
încât mâinile tale încă amestecau, nu le puteai opri.
Şi eu îmi amintesc asta.
Ce drept au ei asupra greu-dobânditei noastre mieri?
Noi trăim din două ceşti pe an, ei le pun în bombonele fără niciun motiv.
Chiar dacă ar fi adevărat, Barry, ce-ar putea face o singură albină?
O să-i înţep acolo unde-i doare cu adevărat.
- În faţă! - Nu.
- În ochi! Acolo ar durea tare. - Nu.
În nas? Asta e mortală.
Există un singur loc în care îi poţi înţepa pe oameni,
un singur loc care contează cu adevărat.
Stupul de la ora 5. Singura emisiune de ştiri din Stup.
Cu Bob Bumble la pupitru. Leatherman, prevestitorul de furtuni.
Sport cu Buzz Larvee şi Jeanette Chung.
- Bună seara, sunt Bob Bumble. - Iar eu Jeanette Chung.
Ştirea zilei, o albină pe nume Barry Benson spune că vrea să dea în judecată rasa umană
pentru că ne fură mierea, că o împachetează şi profită de pe urma ei în mod ilegal.
Nu uitaţi, mâine seară la Albina Larry King
vom avea trei foste regine în studioul nostru
şi vom discuta despre noua lor carte, "Doamne Stilate",
care a apărut săptămâna aceasta în Hexagon.
În seara asta vorbim cu Barry Benson.
Te-ai gândit vreodată că eşti doar un puşti din stup şi nu poţi face asta?
Larry, albinelor nu le-a fost niciodată teamă să schimbe lumea.
Cum rămâne cu Albina Columb? Albina Ghandi? Albina Iisus?
De unde sunt eu, nu ne gândim să dăm oamenii în judecată.
Ne gândim mai mult la bomboane pe băţ de la magazin.
Câţi ani ai?
Vreau să ştii că întreaga comunitate a albinelor te sprijină în acest caz,
care este cu siguranţă procesul secolului.
Mulţumesc, Larry.
Ştii că există şi un Larry King în lumea oamenilor?
Este un nume comun. Săptămâna viitoare la "Albina Larry King"...
Nu, serios... Arată ca tine, are o emisiune, bretele...
Şi beculeţe colorate în fundal...
Săptămâna viitoare la "Albina Larry King"...
Ochelari mari şi masa tocită de la invitaţii pe care tocmai i-ai auzit?
Înspăimântători! Sunt înspăimântători.
Sunt păroşi şi vin aici în direct.
Se apleacă mereu în faţă, cu umerii în faţă,
Îşi subţiază ochii...
Într-un mod evreiesc...
În tenis, îi ataci punctul slab.
Era vorba de bunica mea, Ken.
Are 81 de ani.
Iubito, reverul ei e de tot râsu'!
Adică să nu profit de asta?
Linişte, vă rog! Se munceşte aici...
Asta este tot albina aia?
Da, este.
Îl ajut să dea în judecata rasa umană.
- Salut. - Salut, albină...
El este Ken.
Da, îmi amintesc de tine. Timberland.
Măsura 10 şi jumătate.
Un suflet sensibil, cred...
Cum de ziceai că vorbeşte?
Ascultă, mai bine ai pleca. Suntem foarte ocupaţi cu treaba...
Dar este seara în care mâncam iaurt!
La revedere!
De ce este aşa dificilă noaptea în care mâncam iaurt?
Sărăcuţul de tine...
Voi doi aţi făcut asta de câteva ore.
Da. Adam a fost de un enorm ajutor...
Glazură, glazură...
Câte cubuleţe de zahăr?
Numai unul. Încerc să nu folosesc rivalii.
De ce mă ajuţi?
Albinele au calităţi.
Si. Certo.
Îmi face bine să nu mă mai gândesc la magazin.
Nu ştiu de ce, dar în loc de flori,
oamenii dăruiesc acum buchete de baloane.
Da, sunt faine şi alea... dacă ai trei ani.
Şi flori artificiale.
- Alea mă înnebunesc! - Da, şi pe mine.
Ace îndoite, polenizare fără rost...
Cred că voi, albinele, urâţi chestiile astea de plastic.
Nu e nimic mai rău decât o narcisă de plastic...
Ei bine, poate asta va compensa puţin.
Ştii, Barry, procesul ăsta este o chestie importantă.
- Cred... - Eşti sigur că vrei să treci prin asta?
Dacă sunt sigur?
Când o să termin cu oamenii, nu o să mai poată zice nici măcar:
"Dragă, am venit acasă!", fără să plătească drepturi de autor.
Este o nebunie aici în centrul Manhattan-ului.
Toţi ochii şi urechile din lumea întreagă aşteaptă cu nerăbdare,
pentru că, pentru prima dată în istorie, vom auzi cu urechile noastre,
dacă o albină poate vorbi.
În ce ne-am implicat, Barry?
Nu ştiu... dar e important, nu-i aşa?
Nu-mi vine să cred că aşa de mulţi oameni
nu trebuie să fie la serviciu în timpul zilei.
Hei, crezi că firmele multinaţionale care se ocupă cu mâncarea, au avocaţi buni?
Toată lumea trebuie să stea în spatele gardurilor.
- Ce s-a întâmplat? - Nu ştiu, am simţit un fior...
Mai să fie! E chiar echipa albinuţei...
A lucrat careva din voi la asta?
Ridicaţi-vă. Intră judecătoarea Bumbleton.
Bine. Dosarul numărul 4475,
la Curtea Supremă din New York,
Barry B. Benson împotriva industriei mierii, a început.
Domnule Montgomery, reprezentaţi pe cele 5 mari firme din domeniul alimentar...
- Colectiv... - Este un privilegiu...
Domnule Benson...
Le reprezentaţi pe toate albinele din lume?
Glumesc, glumesc...
Da, doamnă judecător. Suntem gata să continuăm.
Domnule Montgomery, declaraţia de început, vă rog.
Doamnelor şi domnilor din juriu...
Bunica mea a fost o femeie simplă.
A trăit la fermă şi credea că este datoria oamenilor să beneficieze
de bogăţiile naturale pe care Dumnezeu le-a pus în faţa noastră.
Dacă am trăi într-o lume în care nu va fi aşa, una imaginată de domnul Benson,
gândiţi-vă cum ce ar însemna asta.
Poate voi fi nevoit să negociez cu viermele de mătase pentru elasticul chiloţilor mei.
Albină vorbitoare...
De unde ştim noi că nu este o imagine holografică făcută la Hollywood?
Ar putea folosi raze laser.
Roboţi, ventriloci, clone... Din câte ştim, ar putea lua steroizi...
Domnule Benson...
Doamnelor şi domnilor din juriu, nu este niciun truc aici.
Sunt doar o albină obişnuită.
Fiind albină, mierea este foarte importantă pentru mine.
Este importantă pentru toate albinele.
Noi am inventat-o. Noi o facem.
Şi o protejăm cu vieţile noastre.
Din păcate, unii oameni din încăperea asta
cred că pot lua orice de la noi pentru că suntem micuţi.
Sper că după ce se va termina asta,
să realizaţi că dacă ne luaţi mierea,
nu ne luaţi doar tot ceea ce avem,
ci şi ceea ce suntem.
Aş vrea să se îmbrace tot timpul aşa. E aşa de frumos...
Chemaţi-vă primul martor.
Domnule Klauss Vanderhayden de la "Honey Farms"...
- Aveţi o firmă foarte mare. - Bănuiesc că da.
Văd ca produceţi "HoneyBurton" şi "Honron".
Da, este produsă de crescătorii de albine din fermele noastre.
"Crescătorii de albine"... Trebuie să spun că mi se pare a fi o expresie deranjantă.
Bănuiesc că nu angajaţi albinele, nu-i aşa?
- Nu... - Îmi pare rău, nu v-am auzit.
- Nu! - Nu?
Pentru că nu sunt libere albinele, le ţineţi închise.
Nu este de ajuns asta...
Se pare că credeţi că un ursuleţ este imaginea potrivită
pentru un borcan de miere.
Ei bine, sunt fiinţe adorabile...
Yogi Bear, Fuzzy Bear...
Bilder Bear...?
Da... adică aşa?
Urşii omoară albinele!
Ce aţi zice să-i vedeţi capul mare şi păros cum vă distruge sufrageria?
Muşcând din canapeaua voastră? Scuipând şi aruncându-vă pernele?
În regulă. Ajunge. Luaţi-l.
Domnule Sting, vă mulţumim că sunteţi aici.
Numele dvs. Mă intrigă... Unde l-am mai auzit?
Am fost într-o formaţie numită "The Police".
Din nefericire, nu aţi fost poliţist, nu-i aşa?
- Nu, nu am fost. - Nu, nu aţi fost.
Şi uite că avem un alt exemplu
a culturii albinelor care este furată de un om,
doar pentru un nume de scenă.
Te rog...
Ai fost înţepat vreodată, domnule Sting?
Pentru că eu mă simt puţin înţepat, domnule Sting...
Sau ar trebui să îţi spun...
domnul Gordon M. Sumner?
Nu poate fi numele lui real... Idiotule!
Domnule Liotta, daţi-mi voie întâi să vă felicit
pentru câştigarea premiului Emmy într-un rol episodic în serialul ER în anul 2005.
Mulţumesc, mulţumesc...
Văd deasemenea că sunteţi foarte arătos,
dar cu multă energie negativă, care este gata să explodeze.
Îmi place ceea ce fac. Este o crimă?
Încă nu, dar asta va place, domnule Liotta,
să exploataţi albinuţe nevinovate
ca să nu trebuiască să repetaţi şi să vă învăţaţi replicile?
- Domnule... - Ai grijă, Benson!
Te-aş putea strivi chiar acum!
Ăsta nu este un tip bun. Este un tip rău!
Să-l strivească cineva pe nemernicul ăsta mic!
Şi să mergem apoi toţi acasă.
Linişte! Linişte în sală!
Omorâţi-l!
Am spus linişte! Domnule Liotta, staţi jos, vă rog!
Procesul albinei
Albinele către oameni: Lăsaţi-ne!
Studioul renunţă la proiectul cu Liotta.
Ei bine, cred că fost neplăcut când ursul ăla a năvălit aşa...
Îţi spun, cred că juriul este de partea noastră.
Facem totul bine? Din punct de vedere juridic?
- Eu sunt florăreasa. - Da...
Da...
Ei bine, pentru o echipă mare!
Pentru o mare echipă!
Bună...
Ken!
- Salut. - Nu credeam că mai vii.
Doar am întârziat.
Am încercat să sun, dar bateria...
Nu am vrut să se irosească toate astea, aşa că l-am chemat pe Barry.
Din fericire, nu avea alt program.
- Da. - Ce noroc...
Ei bine, a mai rămas câte ceva.
Pot să îl încălzesc.
Da, încălzeşte-l. Sigur, cum zici tu.
Am auzit că eşti un jucător bun de tenis.
Mie nu prea îmi place jocul. Mi se pare că mingea e un pic prea neglijentă...
Acolo stau eu de obicei. Chiar acolo.
Ken... Barry s-a uitat în biografia ta...
şi a fost de acord cu mine ca mâncatul cu beţişoare nu este o aptitudine specială.
Crezi că nu ştiu ce vrei să faci?
Uite, ştiu cât de greu este să încerci să-ţi găseşti un serviciu potrivit.
Se pare că avem asta în comun.
Serios?
Ei bine, albinele sunt prin natura lor fără serviciu,
dar... facem şi noi servicii, de exemplu gonind lumea.
Exact la asta mă gândeam şi eu.
Ken?
L-am lăsat pe Barry să-ţi folosească aparatul de ras.
Sper că nu te deranjează.
O să mă duc până la baie.
Da, fă asta.
Ia uite aici...
Amice, m-am săturat de micul tău joc...
Ce-i aia?
- "Italian Vogue". - Mama mia. Are multe pagini...
Conţine multe reclame.
Aminteşte-ţi ce a spus Van. "De ce este viaţa ta mai valoroasă ca a mea?"
Amuzant... Nu îmi amintesc asta.
Cred că ceva miroase urât aici.
Ador mirosul florilor.
Da? Ce zici de mirosul flăcărilor?
Nu îmi place la fel de mult.
Da...
Sunt un gândac. Nu iau partea nimănui.
Uită-te la mine, port o cască. Sunt patetic.
Am probleme!
Măi, măi, măi...
Chintă royală.
- Blufezi. - Oare?
Da!
Ce mai faci, tipule?
Apă din toaletă...
A fost super!
Dar nu şi cei galbeni cu dungi...
Ken! Ce faci?
Ştii ceva? Nici măcar nu îmi place mierea. Nu mănânc aşa ceva!
Noi doi trebuie să vorbim!
E doar o albinuţă!
Şi este cea mai drăguţă albinuţă pe care am cunoscut-o în ultima vreme.
"În ultima vreme"? Ce vorbeşti?
- Mai sunt şi alte insecte în viaţa ta? - Nu!
Dar sunt alte lucruri care mă deranjează în viaţa mea...
Tu eşti unul dintre ele!
Bine? Albine vorbitoare, fără nopţi cu iaurt...
Sunt cu nervii la pământ din cauza acestei instabilităţi emoţionale.
La revedere, Ken!
Ca să ştii, prefer îndulcitorii artificiali fără zahăr
făcuţi de oameni!
Îmi pare rău pentru asta.
Ştiu că rămâi cu un gust în gură. Îmi place!
Am simţit întotdeauna că există un fel de barieră între mine şi Ken.
Nu am putut să o depăşesc.
În sfârşit...
O să fii în regulă pentru procesul de mâine?
Cred că domnul Montgomery a rămas în pană de idei.
Vrem să o chemăm pe albinuţa Barry B. Benson ca martor.
Asta e o idee bună.
Poţi să vezi de ce este considerat a fi cel mai bun avocat...
Da...
Stai... Trebuie să faci vreo magie cu el, ori se va termina totul.
Nu te îngrijora, domnule Gammel.
Singurul lucru pe care îl pot face ca să întorc juriul de partea mea,
este să le amintesc ceea ce nu le place la albine.
- Ai vreun antialergic? - Eşti alergic la ceva?
Numai la înfrângere, fiule. Numai la înfrângere.
Domnule Benson, aş vrea să vă întreb ceea ce toţi vrem să ştim.
Care este relaţia dumneavoastră cu acea femeie?
- Suntem prieteni. - Prieteni buni?
- Da. - Cât de buni?
- Ce? - Locuiţi împreună?
Stai puţin, aici nu este despre...
Eşti tu mica ei albinuţă?
Nu este genul de...
Am văzut câteva documentare despre albine.
Din câte am înţeles,
nu e aşa că regina voastră dă naştere tuturor albinuţelor?
Da, dar...
Deci aceia nu sunt părinţii tăi adevăraţi!
- Barry... - Ba da, sunt!
Ţine-mă!
Eşti o albină nelegitimă, nu-i aşa, Benson?
Se ia de albine...
Şi deci nu sunt toţi verii tăi?
Obiecţie!
O să îl înţep pe tipul ăsta!
Adam, nu! Asta urmăreşte!
Sunt rănit! Dumnezeule, sunt rănit!
Linişte! Linişte!
Veninul!
- Veninul îmi curge prin vene... - Domnule Montgomery!
Sunt doborât de o fiinţă înaripată a distrugerii.
Vedeţi? Nu-i puteţi trata ca pe nişte egali!
Sunt nişte sălbatici!
Înţepatul e singurul lucru pe care ştiu să-l facă.
Aşa sunt ele.
Adam, stai cu mine.
Nu îmi mai simt picioarele.
Care înger al milei va veni să-mi sugă veninul din fund?
Va fi linişte în sala mea de judecată!
Linişte! Linişte, vă rog!
Cazul albinelor împotriva rasei umane, a luat ieri o întorsătură...
Mulţumesc.
Când a fost înţepat avocatul Montgomery...
Subiectul încă se mai dezbate.
- Salut, prietene. - Salut.
- Doare tare? - Da.
Am... am distrus totul, nu-i aşa?
Nu... Nu contează. E mai important că trăieşti.
Puteai să mori.
Ar fi fost mai bine să mor.
Uită-te la mine.
Au luat asta de la restaurant.
Au luat-o dintr-un sandviş cu ton.
Uite, mai are încă puţină salată.
Cum e să înţepi pe cineva?
Nu pot explica. A fost...
multă adrenalină şi...
Şi apoi extazul.
Bine...
Crezi că a fost o capcană?
Desigur. Îmi pare rău. M-am lăsat atras în asta.
Ce credeam? Uită-te la noi. Suntem doar două gângănii în lumea asta.
Ce crezi că ne vor face oamenii dacă câştigă?
Nu ştiu.
Am auzit că au cazat gândaci în hoteluri.
Nu sună aşa de rău.
Adam, s-au cazat, dar nu au mai plecat!
Dumnezeule!
Poţi să chemi o asistentă să închidă geamul ăla?
- De ce? - Fumul...
Albinele nu fumează.
Aşa este. Albinele nu fumează.
Albinele nu fumează!
Dar unele albine fumează!
Adam, asta e!
Ăsta e procesul nostru!
- Este? Nu s-a terminat? - Nu.
Ridică-te. Îmbracă-te. Trebuie să mă duc undeva.
Întoarce-te în sala de judecată şi trage de timp cât de mult poţi.
Presupunând că aţi făcut corect etapa 29,
sunteţi gata pentru cadă.
- Domnule Flayman... - Da.
Da, doamnă judecător.
Unde e restul echipei tale?
Ei bine, doamnă judecător, este... este interesant...
Ştiţi, albinele zboară haotic.
Ca urmare, foarte adesea întârziem.
- Am auzit o poveste amuzantă despre... - Doamnă judecător!
Nu au răpit aceste gângănii ridicole
destul timp preţios acestei instanţe?
Cât mai trebuie să le permitem să continue acestor animăluţe absurde?
Nu au produs nicio dovadă plauzibilă în sprijinul acuzaţiilor lor...
Împotriva clienţilor mei care conduc nişte afaceri perfect legitime.
Solicit clasarea acestui dosar.
Dle Flayman, mă tem că va trebui să iau în considerare solicitarea dlui Montgomery.
Dar nu puteţi, avem un caz solid.
Unde sunt dovezile voastre?
Unde-s dovezile? Arată-mi "arma fumegândă"!
Opriţi-vă, doamnă judecător.
Vrei "arma fumegândă"? Aici îţi este "arma fumegândă".
Ce e asta?
Este un afumător pentru albine.
Ce? Asta? Acest obiect micuţ inofensiv?
Nu ar putea face rău nici unei muşte, dar unei albine?
Membri ai juriului, uitaţi ce s-a întâmplat cu albinele.
Nu au fost întrebate dacă sunt fumători, sau nu.
Asta a dorit natura pentru noi?
Să fim forţaţi să devenim dependenţi
de aceste maşini de fum făcute de către oameni?
Să trăim ca sclavi ai mierii oamenilor albi?
- Ce o să facem? - Joacă pe cartea speciilor.
Doamnelor şi domnilor, vă rog...
Eliberaţi aceste albine!
Eliberaţi albinele! Eliberaţi albinele!
Curtea decide în favoarea albinelor!
Vanessa, am câştigat!
Da! Ştiam că o să reuşeşti!
Bate palma!
Scuze...
Sunt în regulă. Vanessa, ştii ce înseamnă asta?
În sfârşit, toată mierea va aparţine albinelor.
Acum nu va mai trebui să muncim atât de mult.
Asta este o pervertire a naturii, Benson.
O să regreţi asta.
- Barry, câtă miere crezi că există? - În regulă, bine...
Pe rând.
Barry, cu ce eşti îmbrăcat?
Cu un pulovăr. Nu am pantaloni.
- Dacă Montgomery are dreptate? - Ce vrei să spui?
Trăim în felul albinelor de foarte mult timp.
De 27 de milioane de ani.
Vă felicit pentru victorie.
Ce o să cereţi drept despăgubiri?
Întâi o să cerem închiderea totală a tuturor fermelor cu stupuri de albine.
Apoi o să ne recuperăm mierea care ne-a aparţinut.
Fiecare picătură.
Cerem deglorificarea ursului.
Nu e nimic mai mult decât un împuţit murdar.
Lumea trebuie să fie conştientă de ceea ce face el în păduri.
Aşteaptă semnalul meu.
Doboară-l.
O să îţi fie greaţă câteva ore, probabil cinci...
Şi nu vom mai tolera porecle peiorative.
E doar un nume de scenă!
Şi nici introducerea gratuită a mierii în produsele de înfrumuseţare.
Nu pot să respir!
Aduceţi-l, băieţi!
Ţine-l drept! Bun.
Dă-i cep.
Domnule Buzzwell, a depăşit trei căni şi mai curge!
- Cred că trebuie să oprim! - Să oprim? Noi nu ne oprim niciodată!
Opriţi producţia de miere!
Nu mai faceţi miere!
Răsuceşte cheia, domnule!
Ce facem acum?
Ghiuleaua!
Oprim producţia de miere!
Anulaţi misiunea.
Anulăm misiunea de strângere a polenului. Revenim la bază.
Adam, n-o să-ţi vină să crezi câtă miere e aici.
Da?
Ce se întâmplă? Unde sunt toţi?
- Au ieşit să sărbătorească? - Nu, sunt acasă.
Nu ştiu ce să facă. Să stea întinşi, să doarmă.
Am auzit că unchiul tău Carl e în drum către San Antonio cu un greier.
Măcar avem mierea înapoi.
Da, dar uneori mă întreb ce dacă oamenilor le-a plăcut atât de mult mierea?
Cui nu i-ar fi plăcut?
E cel mai tare lucru din lume!
Mi-a făcut plăcere să iau parte la producţia ei.
Ăsta era noul meu birou. Asta era nouă mea slujbă.
Voiam să o fac foarte bine.
Şi acum...
Acum nu mai pot.
Nu înţeleg de ce nu sunt fericiţi.
Avem foartă multă acum. Am crezut că viaţa lor va fi mai bună!
Nu mai fac nimic. E uimitor. Mierea chiar îi schimbă pe oameni.
Habar n-ai ce se întâmplă, nu-i aşa?
- Ce voiai să-mi arăţi? - Asta.
Ce s-a întâmplat aici?
Asta nu e nici jumătate.
Nu. Vai de mine.
Se ofileşte totul.
Nu arată prea bine, nu-i aşa?
Nu.
Şi a cui crezi că este vina?
Ştii, cred că albinelor.
A albinelor? La plural?
În special a mea.
Cred că nu m-am gândit că dacă albinele
nu vor mai produce miere va afecta toate celelalte lucruri.
Nu e vorba numai de flori.
Fructele, legumele, toate au nevoie de albine.
Uite testul nostru.
Deci, dacă iei un produs, va afecta întreaga lume animală.
Apoi, desigur...
Specia umană?
Deci dacă nu mai este polenizare,
s-ar putea extinde problema, nu-i aşa?
Ştiu că este şi vina mea parţial.
Ce zici de un pact sinucigaş?
Cum să o facem?
Eu te înţep pe tine, iar tu calci pe mine.
Asta doar te omoară de două ori.
Aşa-i, aşa-i.
Ascultă, Barry... Îmi pare rău, dar trebuie să plec.
A trebuit să deschid gura şi să vorbesc.
Vanessa?
Vanessa? De ce pleci? Unde te duci?
La festivalul "Turneul Trandafirilor" din Pasadena.
Au schimbat data pentru weekendul ăsta pentru că toate florile se ofilesc.
Este ultima şansă pe care o am ca să-l văd.
Vanessa, vreau să-ţi spun că-mi pare rău. N-am vrut niciodată să iasă aşa.
Ştiu. Nici eu.
Parada "Turneul Trandafirilor". Trandafirii nu pot face sport.
Stai puţin. Trandafiri. Trandafiri?
Trandafiri!
Vanessa!
Trandafiri?
Barry?
- Trandafirii sunt flori! - Da, sunt.
Flori, albine, polen!
Ştiu. De-aia e ultima paradă.
Poate că nu Poţi să-i zici să încetinească?
Poţi să mergi mai încet?
Barry!
În regulă, am făcut o greşeală imensă. Este un dezastru total şi e numai vina mea.
Da, cam aşa e.
Am distrus planeta. Am vrut să te ajut
cu florăria. În loc de asta, am înrăutăţit situaţia.
De fapt, s-a închis de tot.
M-am gândit că poate redecorezi.
Cu toate astea, am o altă idee şi este mai bună decât toate celelalte la un loc.
Nu vreau s-o aud!
Bun, ei au trandafirii, iar trandafirii au polenul.
Eu cunosc fiecare albină şi boboc de plantă şi floare din parcul ăsta.
Tot ce trebuie să facem e să luăm ce au ele şi să aducem aici la ce avem noi.
- Albine. - Parc.
- Polen! - Flori.
- Repolenizare! - În toată ţara!
"Turneul Trandafirilor", Pasadena, California.
Nu sunt decât flori, caruri şi vată pe băţ.
Paza va fi foarte strictă.
Am o idee.
Vanessa Bloome, FTD.
În interes floral. Este reală.
Scuze, doamnă. Frumoasă broşă.
Mulţumesc. A fost un cadou
Odată intraţi, alegem carul potrivit.
Ce zici de "Prinţesa şi boaba de mazăre"?
Eu aş putea fi prinţesa, iar tu ai putea fi mazărea!
Da, am înţeles.
- Unde să stau? - Tu ce mai eşti?
- Cred că sunt boaba de mazăre. - Boaba de mazăre?
Ar trebui să stai sub saltea.
- Nu în basmul ăsta, drăguţă. - O să merg să vorbesc cu şeriful.
Aşa să faci! Întreaga paradă e un fiasco!
Să vedem ce poate micuţul ăsta.
Hei, ce faci?
Apoi tot ce trebuie să facem este să ne amestecăm în trafic...
fără să ridicăm suspiciuni.
Odată ajunşi la aeroport, nu ne va mai putea opri nimeni
Opriţi! Paza.
- Tu şi insecta aţi făcut carul ăsta? - Da.
Carul s-a aflat în posesia voastră tot timpul?
Vreţi să vă descălţaţi?
- Vă puteţi scoate acul, domnule? - Face parte din mine.
Ştiu. Mă distram doar. Un zbor plăcut.
Apoi, dacă avem noroc, o să avem destul polen ca să facem polenizarea.
Îţi vine să crezi cât de norocoşi suntem? Avem polen la fix să facem treaba!
Cred că o să funcţioneze, Vanessa.
Trebuie să funcţioneze!
Atenţie, pasageri, sunt căpitanul Scott.
Se pare că avem vreme proastă în zona New York-ului.
Se pare că vom avea câteva ore întârziere.
Barry, astea sunt flori tăiate şi nu au apă. N-o să reziste.
Trebuie să mă duc la ei şi să vorbesc cu oamenii ăştia.
Ai grijă.
Mă puteţi ajuta puţin cu revista Sky Mall?
Aş vrea să comand foarfecele gonflabil vorbitor pentru nas şi ureche.
Scuzaţi-mă, domnule căpitan, am o problemă serioasă.
- Ce ai zis, Hall? - Nu am zis nimic.
Albină!
Nu! Nu te speria! Întreaga mea specie...
Ce faci?
- Stai puţin! Sunt avocat! - Cine e avocat?
Nu te mişca!
Barry...
Bună ziua, stimaţi pasageri. Vă vorbeşte căpitanul.
Vanessa Bloome, din locul 24 B, poate să vină în cabină?
Vă rog, repede!
Ce s-a întâmplat aici?
Am încercat să vorbesc cu ei,
apoi a fost un aspirator, o perucă, s-a umflat o barcă de salvare.
Unul e chel, unul e în barcă, şi amândoi sunt inconştienţi!
- E vreo altă glumă de albine? - Nu!
Nu pilotează nimeni avionul!
Sunt turnul de control de pe JFK, Zbor 356. Care-i situaţia voastră?
Sunt Vanessa Bloome. Sunt o florăreasă din New York.
Unde-i pilotul?
Este inconştient, la fel şi copilotul.
Nu e bine. E cineva la bord care are experienţă de zbor?
De fapt, este.
- Cine anume? - Barry Benson.
Din procesul cu mierea? Super.
Vanessa, asta e doar o albină mare din metal.
Are aripi gigantice şi motoare uriaşe.
Nu pot pilota un avion.
- De ce nu? Nu e John Travolta pilot? - Ba da.
Atunci cât de greu poate fi?
Stai puţin, Barry! Ne îndreptăm către nişte fulgere!
Sunt Bob Bumble. Avem ştiri de ultimă oră de pe aeroportul JFK,
unde se desfăşoară o scenă plină de suspans.
Barry Benson, recentul învingător din proces...
Ăla e Barry!
încearcă acum să aterizeze un avion plin cu oameni, flori
şi un echipaj de zbor inconştient.
Flori?
Avem o furtună în zonă şi doi indivizi sunt la manşa unui Jumbo Jet,
fără nicio experienţă de zbor.
O clipă, domnule Ditchwater. Este o albină în avionul ăla.
Cunosc activitatea domnului Benson şi a amicilor săi buni de nimic.
Nu au făcut deja destule stricăciuni?
Dar nu sunt ei singura dumneavoastră speranţă acum?
Practic, o albină nici nu ar trebui să poată zbura.
Aripile sunt prea mici, corpul este prea mare...
Stai puţin. N-am mai auzit asta de un milion de ori?
"Suprafaţa aripilor şi masa corporală nu au sens."
- Transmite asta în direct! - S-a făcut.
- Fiţi pregătiţi. - Intrăm în direct!
Domnule Ditchwater, felul în care lucrăm noi
o fi un mister poate pentru dumneavoastră,
pentru că în procesul de fabricare al mierii
este nevoie de multe albine, care fac multe treburi mărunte.
Să vă spun ceva despre treburile mărunte.
Dacă le faci foarte bine, contează enorm de mult.
Mai mult decât realizăm. Pentru noi şi pentru toată lumea.
De aia vreau ca albinele să facă din nou ceea ce facem noi mai bine,
să lucreze împreună.
Aşa sunt albinele! Noi nu suntem laşi.
Ne sprijinim unii pe ceilalţi.
- Negru şi galben! - Aşa!
Stânga, dreapta, jos, planează.
- Să planez? - Lasă planatul.
Ştii ce? Nu-i chiar aşa de greu.
Barry, ce s-a întâmplat?
Stai, red că am fost pe pilot automat tot timpul!
- Poate că asta m-a ajutat. - Şi acum nu mai suntem!
Deci se pare că nu pot pilota un avion.
Cu toţii, hai să-l sprijinim pe tipul ăsta! Mişcarea!
Mişcarea!
Singura noastră şansă e dacă fac cee ce fac, tu să mă imiţi cu aripile avionului!
Nu trebuie să ţipi!
Nu ţip! Doar că suntem într-o mare problemă.
Îmi este foarte greu să mă concentrez cu tonul ăsta panicat din vocea ta.!
Nu este un ton. Sunt panicat
Nu cred că pot face asta!
Vanessa, adună-te. Ascultă-mă! Trebuie să-ţi revii!
Tu să-ţi revii.
- Tu să-ţi revii! - Tu să-ţi revii!
- Stai! - De ce? Haide, e rândul meu.
Cum zboară avionul?
Nu ştiu.
Alo?
Benson, ai ceva flori pentru o ocazie veselă acolo?
Colectorii de polen!
Chiar se ajută reciproc.
- Negru şi galben. - Aşa.
În regulă, hai să aşezăm chestia asta pe asfalt.
Unde? Nu văd nimic. Tu vezi ceva?
Nu, nu văd nimic. E înnorat.
Haide. Trebuie să gândeşti ca o albină, Barry.
- Ca o albină. - Ca o albină.
Ca o albină! Ca o albină! Ca o albină!
Stai puţin. Cred că simt ceva.
- Ce? - Nu ştiu, dar e puternic şi mă atrage.
Ca un instinct vechi de 27 de milioane de ani.
Lasă botul în jos.
Ca o albină! Ca o albină! Ca o albină!
- Ce Dumnezeu e pe pistă? - Luminaţi chestia aia!
Ca o albină! Ca o albină! Ca o albină!
- Vanessa, mergi spre floare. - Bine.
Opreşte motoarele. Trecem pe puterea albinelor. Gata, băieţi?
Gata!
Bun. Bun. Uşurel. Asta e.
Aterizează pe floarea aia!
Gata? Întoarceţi!
Rotiţi-o!
- Nu floarea aceea! Cealaltă! - Atunci care?
- Floarea aceea. - Spre floare mă duc!
Ăla e un gras cu o cămaşă cu flori.
Eu mă refer la floarea aia gigantică ce pulsează
din milioane de albine!
Înainte. Botul jos. Coada sus.
Roteşte-te în jurul ei.
- E o nebunie, Barry! - Eu numai aşa ştiu să zbor.
Am luat-o eu razna, sau avionul ăsta zboară într-un tipar de insectă?
Bagă botul acolo. Nu-ţi fie frică. Miroase-o. Înapoi cu toată puterea!
Lasă-l jos. Fii o parte din el.
Ţinteşte centrul!
Acum lasă-l jos! Lasă-l jos, femeie!
Hai odată.
Barry, am reuşit! M-ai învăţat să zbor!
- Da. Fără "Bate palma"! - Am uitat.
Barry, a mers! Ai văzut floarea gigantică?
Care floare gigantică? Unde? Bineînţeles c-am văzut-o!
A fost genial, omule, genial!
- Mulţumesc. - Dar nu am terminat încă.
Ascultaţi-mă!
Pista asta e acoperită cu ultimul polen
de la ultimele flori care mai sunt pe Pământ.
Asta înseamnă că e ultima noastră şansă.
Noi suntem singurii care fac miere, polenizează flori şi se îmbracă astfel.
Dacă vrem să supravieţuim ca specie, ăsta e momentul! Ce ziceţi?
O să fim albine, sau doar verigi la Muzeul Natural de Istorie?
Suntem albine!
Verigi!
Atunci urmaţi-mă! Cu excepţia Verigii.
Stai aşa, Barry. Poftim
Meriţi asta.
Da!
Sunt colector de polen! Şi-mi vine la fix. Trebuie să ajustez doar mânecile.
Aşa da.
Ăsta-i Barry al nostru.
Mamă! S-au întors albinele!
Dacă vrea cineva "să dea un telefon", acum e momentul.
Presimt că vom lucra până târziu diseară!
Poftiţi restul. O zi bună! Pot să ajut următorul client?
Vreţi şi nişte miere cu asta? E aprobată de albine. Nu uitaţi astea.
Lapte, smântână, caşcaval, sunt meritul meu.
Şi nu am văzut niciun bănuţ!
Uneori mă simt doar ca o bucată de carne!
Nu ştiam asta.
Barry, îmi pare rău. Ai o clipă?
Vreţi să mă scuzaţi? Asociatul meu ţânţar vă va ajuta.
Scuze pentru întârziere.
Şi el e avocat?
Doamnă, eram deja un parazit hemofag. Aveam nevoie doar de-o servietă.
O după-amiază plăcută!
Barry, am o comandă uriaşă de flori pentru o nuntă
şi nu pot să găsesc nicăieri atâtea.
Nicio problemă, Vannie. Lasă asta în seama mea.
Eşti un salvator de vieţi, Barry. Cine-i următorul?
Gata, haideţi, băieţi! E timpul să zburăm.
Mulţumesc, Barry!
Albina aia îmi trăieşte viaţa!
Uită, Keny.
- Când se va sfârşi acest coşmar? - Uită...
- Frumoasă zi pentru zburat. - Cu siguranţă.
Între noi fie vorba, de-abia aşteptam să ies din biroul ăla.
SFÂRŞlT
Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi team si veveriţa_bc
www.subtitrari-noi.ro
Trebuie să începi să gândeşti ca o albină, prietene.
- Gândeşte ca o albină! - Eu?
Stai. Hai să ne oprim puţin. Stai aşa.
Îmi pare rău, lume. Putem să ne oprim aici?
Nu iau o decizie importantă în viaţă în timpul unui număr de producţie!
Bine. Pauză de zece minute. Am terminat, băieţi.
Chiar n-am repetat deloc pentru asta.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro
Download Movie Subtitles Searcher from www.OpenSubtitles.org