Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
ÎNAINTE ŞI DUPĂ
Sincronizarea: sky
Întreaga ta viaţă se poate schimba într-o secundă.
Şi nu ştii când se întâmplă.
Înainte, credeai că ştii totul despre lume.
Dar după, nimic nu mai e la fel.
Poate nu-i rău...
Nu întotdeauna.
Dar viaţa ţi se schimbă defintiv.
N-am ştiut asta până în ziua când ni s-a întâmplat şi nouă.
Nu credeam că există "după".
Nu ştiam că pentru noi,
"înainte" se sfârşise.
Promit că n-o să te doară. E lanterna mea fermecată.
Ai mai văzut până acum o lanternă fermecată ?
N-ar fi trebuit să folosească sania fratelui său.
- E prea mare. - Te-au chemat jos.
TJ. e un băiat norocos, dar ar trebui ţinut sub observaşie, dnă Foley.
Dacă i se face rău, ameţeşte,
sau e prea moleşit, chemaţi-mă.
Nu e fermecată. E doar o lanternă.
Serios ? Suflă ! Vezi ?
Ne mai vedem.
A murit, Trygve.
- Nu, mai e o şansă. - Trygve, a murit.
N-avea cum să scape.
Ce s-a întâmplat ?
A bătut-o un nenorocit pe Poor Farm Road
şi a lăsat-o în zăpadă.
Ştii cine e ?
Martha Taverner.
Martha Taverner ?! Am cunoscut-o.
Chiar am tratat-o odată, când tu erai în vacanţă, Trygve.
Cel care a făcit asta e încă în libertate Ar putea fi oriunde.
Ştii tată,
100 de grame de seminţe de cumin ?
Da, cumin. Ce seminţe sunt astea ?
E ingredientul cel mai important
şi secretul reuşitei.
Bună, mamă.
Bună.
Jacob !
A parcat aiurea
Nu mai e loc de maşina lui.
Abia am putut să găsesc loc pentru maşina mea.
Pentru el, e rea complicat să parcheze ca lumea.
Lasă-mi şi mie...
Tremuri...
Mi-e frig.
- Tată, mâncarea asta face figuri - Vin acum.
Carolyn, ce e...
Am văzut ceva îngrozitor.
Ce ?
Tată, vino repede !
- Fred ! - Dr. Ryan.
Nu mai mi-ai spus aşa de când ne-am mutat aici.
Bună, mamă.
Văd că nu porţi uniforma Ce s-a întâmplat ?
Îmi pare rău că vă deranjez la ora asta.
Ce s-a întâmplat, Fran? Bei ceva ?
Nu, mulţumesc...
Jacob e aici ?
Cred că e în camera lui cu căştile la urechi. Doar îl şti.
- Nu l-ai văzut ? - Am fost în atelier.
Vrei să-l chemăm aici?
Mă duc eu.
Da, draga mea, du-te tu.
S-a întâmplat ceva ?
Ei bine...
S-a întâmplat ceva pe Poor Farm Road azi. Ceva urât !
O fată a fost ucisă.
Ştiu, am văzut-o.
Unde ?
Au adus-o la urgenţă. N-avea nici o şansă să scape.
Asta voiam să-ţi spun când am venit.
- Iartă-mă. - Ce legătură are asta cu Jacob?
N-aş fi vrut să fiu nevoit să vă spun asta.
Jacob a fost văzut cu fata. El a luat-o de la serviciu.
Lucra la Jacey. Făcea cornete pentru îngheţată.
A luat-o cu maşina, ca şi când ar fi fost împreună.
Din câte ştim, a fost ultima persoană care a văzut-o.
Vrei să spui că Jacob era prietenul Marthei Taverner ?
Nu, vrea să spună...
aici, în bucătăria noastră că fiul nostru...
- Crede-mă, Fran. - Ben, hei...
Să nu exagerăm. Vreau doar să stau de vorbă cu el.
Jacob!
- Nu e în camera lui. - Ciudat !
Maşina lui e în garaj.
Aveţi un set de chei în plus ?
- Da, aşa cred. - Tată !
S-a întâmplat ceva, dar e sigur o neînţelegere.
Îţi explic mai târziu, da ?
- O clipă, n-ai dreptul să faci asta. - De ce ?
Nu poţi scotoci cum vrei tu !
Legal, e maşina mea ! N-ai mandat de percheziţie.
Stai, cred că există o explicaţie simplă.
Sunt convinsă că Jacob şi Martha Taverner s-au despărţit
înainte să se întâmple asta. Poate că doar a condus-o undeva.
Poate că a ieşit din maşină şi a plecat. Sunt mii de variante...
Fran, de unde ştim dacă el e teafăr ?
Poate au fost atacaţi amândoi.
Poate că Jacob e rănit sau a fost răpit.
Dumnezeule !
Carolyn, maşina ne oate oferi nişte răspunsuri.
Nu.
Sunteţi părinţii lui, vreţi să-l protejaţi. Şi eu am copii.
Ben, ştii ceva şi nu vrei să-mi spui ?
- Dar tu, Judith ? Ştii ceva... - Hei !
Destul ! Nu o amesteca şi pe ea, da ?
Ştiu ce fac ! Îmi cunosc fiul.
- Încearcă doar să ne ajute, dragă. - Nu vreau să fac asta.
Dar pot să obţin de la judecătorul Grady un mandat de percheziţie.
- Da, da, obţine-l ! - Bine.
Scump-o, te-ai uitat bine ? Eştisigură ?
Trebuia să-l lăsăm să se uite, Ben.
Doar dacă mi-ar fi spus avocatul.
Îmi cunosc drepturile.
Şi Jacob are drepturi, oriunde ar fi el acum.
Hai s-o luăm pe îndelete, da ?
Noi căutăm prin casă. Top to bottom.
- Eu caut în garaj şi atelier. - Dacă nu-l găsim, sună la prietenii lui.
Carolyn, ar fi bine să-l sună şi pe Wendell.
Oh, nu...
Oh, Jake...
Ştiu asta, Wendell.
- Mamă ? - Aşteaptă...
Când o să se întoarcă Fran, o să fie...
Ştiu că e un oraş mic, dar e şi oraşul nostru.
Aşa va face, promit. Dar grăbeşte-te, bine ?
- Avocaţii ăştia ! - Mamă ?
da ?
Jacob era supărat azi dimineaţă.
Zicea că nu se duce la şcoală.
De ce ?
Ce s-a întâmplat ?
El şi tata.
S-au certat iar.
De ce ?
Ştii că Jacob voia să închirieze o maşină mai mare pentru prietenii
cu care mergea la dans ?
Um-hmm.
Iar tata a spus, "Cum o s-o plăteşti ?"
"Există nişte reguli."
"Învaţă să plăteşti singur, Jacob."
Mamă, ştia că Jake nu avea când să strângă bani.
Dar Jake le promisese ca prostul prietenilor lui că-i duce el.
Deja se lăudase faţă de Mar...
Martha ?
Ştiai despre ea ?
De cînd se întâlneau ?
Din septembrie.
M-a pus să jur că nu vă spun.
Jake i-a răspuns lui tata, "Crez că dacă eşti marele artist,
regulile mi se aplică numai mie nu şi ţie."
"Eşti un ipocrit.", î-a mai spus Jake.
Tata parcă îşi ieşise din minţi.
N-a mai fost niciodată aşa.
Mamă, mi-e frică.
Dacă le-ai fi văzut feţele ! N-ai fost acolo, să vezi.
Tata vrea ca Jacob să fie mai responsabil şi de aceea îl întărâtă.
Poate că câteodată e prea dur, dar o face din dragoste.
Aşa e dragostea...
Să mergem !
Eu merg în casă.
Mamă !
Ce faci, Ben?
Mă uit la maşină.
N-am dreptul să fiu în garajul meu ?
- De când eşti aici ? - De câteva minute.
M-am uitat pe aici,
şi n-am văzut nimic în neregulă.
Cheile, Ben.
Ai mandatul ?
Ben...
Îţi creezi singur probleme.
Nu gândeşti deloc limpede.
Cum să te ajut, dacă n-ai încredere în mine ?
Acum poţi să te uiţi.
Întotdeauna e dezordinea asta ?
Am transportat nişte materiale.
Pentru mine.
Nu pot folosi maşina lui Carolyn. Nu-mi dă voie.
Iar Jeep-ul e prea mic.
Ce e e podea ?
De unde e rumeguşul ăsta ?
Lucrezi în lemn ?
Crezi că sunt tâmpit, Ben? Crezi că nu înţeleg ?
Da, m-am uitat înăuntru. Poate a căzut nişte rumeguş.
E o crimă ?
Maşina se confiscă.
Vreau să-ţi spun ceva.
Dacă puştiul tău va avea probleme...
Nu vei scăpa nici tu. Să ne uităm în camera lui.
- Îi percheziţionezi camera ? - Poţi fi sigur de asta.
Să-mi spuneţi şi mie dacă îi găsiţi patul în dezordine.
- Vreau să ştiu. - Nu-mi place atitudinea ta.
Nu e potrivită într-un asemenea caz.
Nu prea ne-am întâlnit în "asemenea cazuri".
Vreau să mă uit în debara. Dar mai întâi să verificăm comoda.
Caută până la fund.
Să mutăm patul.
Mută asta aici.
- Ai terminat aici ? - Da.
Oh.
Scuzaţi-ne.
"Imobilul, ocupantul".... Caută...
Acum înţelegi de ce m-am opus ?
E inutil ce fac. De ce nu îl caută ?
Ei bine...
Era ascunsă în sertar.
- Şi? - Şi...
E un indiciu, nu crezi ?
Dovedeşte că se cunoşteau.
Fran, nimeni n-a sus altceva.
Scuze pentru întârziere. Nici nu ştim dacă e ea.
Ea e, Wendell. Este Martha Taverner.
Ăsta e mandatul.
Vreau un inventar complet al tuturor lucrurilor confiscate din casă,
sub semnătură.
Oh, Carolyn...
Încă ceva...
Când i-ai ămprumutat lui Jacob cricul ?
Eu...?
De ce are o rablă de Chevy un cric de la o maşină de ultimă oră...
Stai... Nu răspunde.
Fran, peştii se prind de abia în aprilie. Hai să vorbim afară.
Poate Jacob nici n-a fost acolo,
dar ei obstrucţionează legea, Wendell.
Nu pot să ajut pe nimeni.
Carolyn, te rog. Te rog, vino aici.
- Ce e ? - Ascultă-mă !
Am găsit sânge în maşină.
- Sânge ? - Sângele ei era peste tot.
De unde ştii că era al ei ?
Pentru Dumnezeu, ar putea fi al lui !
Arată-mi ! Vreau să văd.
Nu vrei să vezi, crede-mă. Oricum, am avut grijă de tot.
- Cum adică ? - Am ars tot ce se putea arde.
Api am spălat cricul.
N-am avut timpsuficient... Ar mai putea găsi ceva în maşină.
Nişte fibre microscopice... Cine ştie ce aparatură au.
- Ce vrei să spui ? - Dacă aş fi avut mai mult timp...
Cum poţi distruge probele care l-ar putea salva ?
Dacă ai distrus probele care îi dovedesc nevinovăţia ?
Te rog, opreşte-te puţin. Te rog.
Trebuie să ne gândim. Trebuie să hotărâm.
Ce ? Ce trebuie să hotărâm ?
Nimeni n-o poate aduce pe fata aia înapoi. Iartă-mă, dar nu aştept.
- Trebuie să ne gândim la Jacob. - Dar Jacob e nevinovat.
Jacob nu e un criminal. Ar putea fi şi el în pericol.
De unde ştii că erau singuri în maşină ?
Poate că cineva a ucis-o pe fată şi l-a răpit pe Jacob.
Iar tu impiedici poliţia să-l găsească.
Dacă a fost doar un accident ? Dacă Jacob e speriat ?
Nu ştim ce s-a întâmplat, Ben.
Încă nu ştim.
Au plecat. Îmi spuneţi şi mie ce ştiţi ?
Sunt prietenul vostru.
Şi îl iubesc pe Jacob.
Am fost la toate spectacolele lui de la şcoală.
I-am dat 50 de dolari pentru velo-maraton. Sunt de artea voastră.
- Ar trebuie să-ţi spunem ceva. - Hei !
Ce înseamnă asta ? Ce înseamnă asta, Ben Ryan?
Crezi că îmi poţi spune când să tac şi când să vorbesc ?
Treaba ta, dacă nu vrei să vorbeşti...
Jacob!
Alo... da.
Cine sunteţi ?
Sper să dormiţi liniştit. Sunteţi plin de compasiune.
- Mai bine închide... - Da, sunteţi primul "colindător".
Nu sunteţi mândru ?
Nu aveţi minte, dar cel puţin, aveţi iniţiativă.
E în regulă, draga mea.
E-n regulă.
E bine.
Bine.
Doamnă...
Am căutat peste tot în zona asta. Cineva tocmai şi-a-ngropat câinele aici.
- Oh. - L-am dezgropat şi l-am pus la loc.
Mă întorc la lucru.
Stai puţin.
Nu se poate.
Trebuie să-mi continui viaţa.
Şi oraşul are viaţa lui.
Nu se învârte în jurul nostru.
Mă întorc în 15 minute cu un ochi vânăt, sau rămân toată ziua.
Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
- Pa. - La revedere.
Jacob!
Dacă nu-l mai vedem vreodată ?
Dragul meu.
Nu-ţi pierde speranţa. Trebuie să credem că îşi
va găsi drumul înapoi acasă.
Şi e vreo altă explicaţie pentru asta. Ştiu asta.. Ştiu asta.
Ştiu.
''Dragii mei, mi-a luat mult timp să ajung în Boston prin furtuna asta.''
''Nu eram sigur că voi reuşi. Trebuie să plec.''
''S-ar putea să mai fiu plecat o vreme. Voi încerca să vă scriu.''
''Ştiu că nu vă rugaţi. Rugaţi-vă acum.''
Are data de alaltăieri. Carolyn, e teafăr.
Ăsta nu-i Jacob.
- E scrisul lui. - Nu, el nu scrie aşa, l-a pus altcineva.
Ce contează ? Măcar ştim că e teafăr deocamdată.
Ce faci ?
- Îl sun pe Fran. E important să... - Pe Fran ?
Carolyn, ascultă-mă ! Vrei să mă asculţi ?
Dacă Fran vede asta, ne va controla corespondenţa şi telefonul.
Şi apoi nu vom mai auzi nimc de Jake.
Cu asta va începe.
Apoi îl vor vâna în Boston.
Va fugi din nou. Dumnezeu ştie unde.
Gândeşte-te.
Vrei să-l prindă ?
Îmi vreau copilul înapoi. Vreau să-l strâng în braţe.
Îmi vreau copilul.
Ben Ryan.
Capul sus, da ?
Iart-mă, Joe, am nevoie de schimbare.
NE-AŢI VĂZUT... CRIMINALUL ?
Noapte bună, Karen. Ne vedem la 8:00.
Dna Weber a anulat programarea. A spus că veţi înţelege.
În regulă.
- Noate bună. - Noate bună.
- Bună, dnă doctor. - T.J., bună.
- Am febră. - Febră ?
Hai, dragul meu.
Îmi pare rău.
St. Louis, 11 martie
Asta-i a treia carte...
Deci era in L.A. cu două zile înainte.
E una nouă, California.
Ce caută asta afară ? Strică.
Asta e. Asta-i tot ce ai de zis ?
N-o să i le araţi lui Fran.
Dar nici măcar lui Wendell n-o să i le arăţi. E avocatul nostru, e prietenul nostru.
Dacă chestia asta se află, nu ştim cum va fi folosită împotriva lui.
De fapt, s-ar putea saă ne fie de folos mai târziu faptul că n-am zis nimic.
Eşti sigur ?
Aşteaptă, aşteaptă.
Alo...
Wendell, unde...
Deschideţi televizorul. Pe canalul trei.
Da mă uit.
... de-a lungul Americii.
Jacob Ryan, de 16 ani din Highland,
suspectat de uciderea Marthei Taverner,
şi fugar de cinci săptămâni,
a fost arestat în după-amiaza asta în clădirea din spatele meu.
Se pare că tânărul se ascundea în apartamentul unui prieten.
A fost transportat la un centru de detenţie pentru minori.
Probabil că mâine va apărea în faţa Curţii.
Jake !
Jake, slavă Domnului că eşti teafăr !
Cum te simţi, fiule ?
Unde ai fost ?
Jake...
sora ta vrea să ştie dacă ai fost în toate acele locuri
de unde veneau cărţile poştale ?
Sau ai fost în apartamentul prietenului Darren ?
Tatăl tău te-a întrebat ceva.
Dragul meu, nu vrei să ne vorbeşti ?
Doar nu crezi că poţi s-o duci aşa la infinit ?
Poliţia nu te poate auzi. Nu le-am spus nimic.
Încă mai eşti supărat pe mine ?
- Aşa-i ? - Tatăl tău a fost de partea ta.
- Spune-mi, te rog. - Înţelegi asta ?
- Jake... - La naiba, domnule...
ai idee prin ce am trecut ?
Ştii de ce eşti aici ? Ţi-au spus ?
Ştii ce s-a întâmplat cu Martha Taverner ?
- Acasă e un mandat de arestare pentru tine. - Îţi vor da drumul acasă.
Dar mai întâi, vei avea o audiere.
Wendell Bye va fi acolo.
- La fel şi eu cu tata. - Şi ar fi bine să vorbeşti.
Jakie ?
Te poţi uita la noi ?
Ce se întâmplă cu tine ?
Gândeşte-te ce-i sui lui Wendell.
Nu-i face la fel.
Să mergem.
Fără cauţiune ! Criminalul după gratii !
Fii atent. Făceţi-ne loc.
Jacob Ryan, ai auzit de ce eşti acuzat.
Pentru minori se pledează cu "adevărat" sau "neadevărat".
Cum pledezi ?
Neadevărat.
Jacob Ryan locuieşte de mult aici.
E un bun elev, are un caracter bun şi e minor,.
De aceea, cerem să fie eliberat pe cauţiune.
Jacob Ryan e acuzat de o teribilă
şi abominabilă crimă.
În plus, vom dovedi în faţa oamenilor
că a distrus deliberat
probele incriminatorii.
Nci un părinte ş nici o fiică din oraş,
nu se vor simţi în siguranţă dacă Jacob Ryan va fi eliberat.
Cerem să-i fie refuzată cauţiunea.
Marion, nu cred că băiatul e un pericol pentru comunitate.
Dle judecător, mă gândeam, de asemenea, la siguranţa lui.
Acuzat, ridică-te.
Vei fi elberat.
Cauţiunea e de 250.000 dolari.
Acum, ascult-mă, domnule,
Poţi să faci pe mutu' cât vrei,
dar să nu te atingi de uşa asta. Ai înţeles ?
Jude !
Jacob, ţi-am făcut prăjituri.
Jacob ?
Poate vrei nişte supă sau un sandviş, mai întâi ?
Mamă, ce are ?
Să-l lăsam în pace câteva zile, scumpo.
Când ne-am certat în dimineaţa aceea...
Eram gata să-l lovesc.
L-aş fi putut lovi. Am ştiut amândoi asta, Carolyn.
L-am trimis în lume plin de furie.
Dar nu l-ai lovit, Benny. You didn't hit him.
Oamenii se mai şi ceartă. Se ciondănesc mereu.
Dacă eu sunt de vină, cum m-aş putea revanşa faţă de el ?
Încă nu ştim ce s-a întâmplat.
Dacă ne învinuim unul pe celălalt,
cum vom putea răzbate ?
Când va fi pregătit, ne va spune ce s-a întâmplat.
Tot ce contează acum e că suntem cu toţii împreună.
Şi suntem acasă.
Acasă...
Au martori oculari.
Nu pretind că au pe cineva care a văzut crima.
Nu încă.
Atunci, ce au văzut ?
Pe ei doi în maşină.
Maşina lui s-a oprit pe Poor Farm Road.
Procurorul spune că are dovezi că s-au distrus probele.
Trebuie să spună asta.
Nu au găsit încă arma crimei.
Ăsta e un avantaj. Nu au pe ce să-şi construiască acuzarea.
În principiu aşa este.
Atunci, nu înţeleg, Wendell, De ce ne abandonez?
Înţelege...
Nu e vorba de asta.
Vezi, eu...
Mă ocup doar de ipoteci.
Ai nevoie de un expert.
De unul care se ocupă de aşa ceva. Tipul ăsta e cel mai bun.
Panos Demeris.
Un grec-american care stă în Springfield.
Cred că n-a pierdut decât un caz în toată cariera.
O să-l scoată pe Jacob un sfânt.
Dar adevărul despre ce s-a întâmplat ?
Asta nu contează ?
Adevărul dnă Ryan? Adevărul nu e întotdeauna simplu.
Trebuie să credeţi că cineva e nevinovat ca să-l apăraţi ?
Mulţi dintre clienţii mei nu mai sunt nevinovaţi de la cinci ani.
Asta înseamnă că nu merită o apărare bună ?
Vă deranjează dacă mănânc ?
E un prânz întârziat sau o cină timpurie, dle Demeris ?
E micul dejun.
Am avut o audiere care nu se mai termina.
Fiul dumneavoastră, Jacob.
Din ce mi-aţi spus, pare un copil normal.
Chiar şi tăcerea lui...
Crede că dacă face pe durul, tot necazul va dispare.
Dumnezu n-o să-l ajute.
Dar, să vă întreb ceva...
Luaţi-o ca pe o întrebare oarecare.
Nu e o acuzaţie.
Furia. Jacob are probleme de exprimare a furiei ?
Are tendinţa de a-şi reprima pornirile ? Sau îşi iese din fire ?
Dacă e aşa se întâmlă
trebuie să aud de la voi.
- Nu de la martorii acuzării. - Nu au fost probleme.
Jacob e un băiat de treabă.
V-ar plăcea.
Desigur... Dar trebuie să înţelegeţi dnă şi dle Ryan...
Iertaţi-mă, referaţi să vă spun domnule şi doamnă doctor ?
- Ben şi Carolyn. - Bine.
Trebuie să înţelegeţi că juraţii, în asemenea cazuri,
tind să devină subiectivi.
Tind să creadă că acolo unde e fum trebuie să fie şi foc.
Eu pot să susţin că Jacob e cel mai bun băiat din lume.
Dar ei vor avea întipărită
în minte şi în faţa ochilor...
imaginea asta.
Cum puteţi... cum puteţi face asta.
Mâncaţi şi ne arătaţi asta ! Cum credeţi că ne simţim ?
Dnă Ryan, înţeleg ce simţiţi.
Dar n-are nici o legătură cu compasiunea.
Credeam că aţi văzut cadavrul.
Nu e un cadavru oarecare, am cunoscut-o pe fată.
Poate că dumneavoastră vedeţi zilnic asemenea...
Noi nu ne întâlnim zilnic cu violenţe şi crime, dle Demeris.
- Nu ! - Atunci, sunteţi norocoşi.
Sunt doctor şi am văzut destule. Dar acum e vorba de fiul meu.
Ţin să vă amintesc dr Ryan, întotdeauna e vorba de fiica sau fiul cuiva.
Nu mă ironizaţi, domnule, pentru că...
Să ne liniştim.
Aşa nu ajungem nicăieri, Carolyn.
Hai...
Îmi pare rău.
Nu trebuie să mă placeţi,
dar dacă acum reacţionaţi aşa, ce veţiface când voi spune,
că fiul dumneavoastră e nevinovat din cauza lipsei de discernământ.
- Şi că a fost ameţit de... - Stai !
- O clipă ! - Ameţit de droguri.
- Fiul meu nu ia droguri ! - E fiul dumneavoastră, dar e clientul meu.
Şi nu vă cer permisiunea cum să-l apăr.
Trebuie să fac tot ce se poate.
Dacă nu vă place stilul meu, aşteptaţi să vedeţi acuzarea.
Dnă Ryan, vreţi să luptaţi alături de mine ?
Atunci, garda sus.
Şi renunţaţi la sensibilitate.
Îmi fac meseria la fel de bine ca şi dumneavoastră.
Asta înseamnă, dle Demeris, că acceptaţi cazul ?
Pentru fiul dumneavoastră.
Îl voi apăra pe Jacob.
Jake ? Ştiu că nu vrei să vorbeşti.
Dar vreau să te văd.
Pot să urc ? Te rog....
FORTUL LUI JAKE ŞI JUDE. NU INTRAŢI.
Pot să te întreb ceva ?
Chiar ai fost în locurile acelea, Jake ?
În regulă.
Te înţeleg.
Dar voiam să ştii,
că am vrut să te vizitez la închisoare.
Nu m-au lăsat. Dar voiam să te văd.
Se poartă de parcă ar trebui să mă protejeze pe mine.
Dar nu se pot proteja pe ei înşişi.
Am auzit destule... Ştiu ce se întâmplă.
Mama a trebut să-şi închidă cabinetul.
Zice că e doar temporar. De parcă aş crede.
Voiam doar să te întreb de vederi.
Nu-i nimic.
Jude, aşteaptă. Nu pleca.
Odată sau de două ori pe săptănână, mă duceam la Logan Airport.
Căutam un zbor către o destinaţie care-m plăcea.
Apoi, găseam un călător care să-mi pună vederea la poştă.
Spuneam că m-am întors din vacanţă, şi am uitat s-o pun
şi că n-aş vrea ca părinţii mei să creadă că nu mi-a fost dor de ei.
Ştii, aş sta în unul din scaunele acelea.
Apoi mă duceam în sala de aşteptare...
şi închideam ochii.
Şi...
Am fost...
În toate acele locuri, Jude.
Să nu spui la nimeni.
N-ar înţelege nimeni.
Stai.
Alo...
Da, domnule, înţeleg. Ca în Biblie.
Să înţeleg că vrei să arunci prima piatră.
Vreau să mă asculţi cu atenţie. Nu, tu să mă asculţi.
Vreau să-ţi spun, stimate cetăţean, că ful meu e nevinovat.
E un tânăr liber...
şi n-au nici o probă. Nn, nu, te înşeli.
Până nu e condamnat, e la fel de nevinvat ca şi tine.
Vise plăcute, amice. Şi să nu lipseşti de la biserică.
Tati, ce tare ai fost !
Chiar crezi asta ?
Bineînţeles...
Sistemul nostru judiciar...
Nu vorbeam despre sistem, ci de mine.
Crezi că sunt nevinovat ?
Jacob, nu ştiu, dar...
Acum, că eşti aici, putem vorbi despre asta.
Oricare ar fi adevărul,
noi te vom susţine.
Astea sut prostii sentimentale, e vorba despre mine.
Hei, ce-i asta...
"Prostii sentimentale" ?
- Toţi părinţii vorbesc aşa. - Serios ? Aşa fac ?
Ascund arma crimei, distrug probele ?
Şi mint poliţia ? Aşa fac ? Ştii tu sigur că aşa fac ?
Cum crezi că pot povesti liniştit despre uciderea cuiva ?
Jake, nu mai fugi, te rog.
Acum eşti acasă, nu mai fugi.
Dacă aţi şti ce s-a întâmplat...
Parcă nu eram eu.
Am fost împreună un an.
Tot am vrut să vă spun, băieţi.
Voiam să vă spun de ea, dar....
I-am spus Marthei că sunteţi de treabă, dar ideea de a se întâlni cu voi,
de a vorbi cu voi o speria.
În ziua aceea ne-am certat rău.
Din clipa în care ne-am întâlnit, la Jacey,
îmi tot reproşa că nu am închiriat maşina pentru dans.
Că e felul vostru a spune că
nu e destul de bună pentru mine.
Încercam să-i explic, dar ţipa întruna la mine
în timp ce încercam să conduc.
Mi-a spus, ''Opreşte aici !''
Apoi, am văzut că, de fapt, nu era supărată pe mine.
Era supărată pe toată lumea,
mai ales pe Dumnezeu, din cază că...
Sunt însărcinată.
Treaba se complica...
din cauză că nu credea că e al nostru.
N-a spus al cui putea fi...
dar era clar pentru mine...
că mă înşelase.
Habar n-avusesem.
Şi-a imaginat că nu-i al nostru pentru că noi eram mereu precauţi.
Devenise din ce în ce mai furioasă.
''Te urăsc. Nu vreau să te mai văd.''
Râdea de mine că folosesc prezervative,
ca un laş.
I-am sus, ''Foarte bine. Să mergem.''
''Poţi să păstrezi copilul. Poţi să stai cu cine vrei.''
''Nu-mi pasă. '' Şi atunci....
Jake, aşteaptă.
Aveţi nevoie de ajutor ?
E-n regulă !
Ei bine...
N-am vrut să spun asta.
Îmi pare rău.
Vino, să-ţi dovedesc...
Am mai rămas puţin.
Ne împăcasem şi...
Era plăcut, dar...
Dar eram amândoi obosiţi,
se întuneca şi se făcuse târziu.
Am încercat să pornesc maşina.
Dar n-am putut.
Am încercat s-o împing.
Mai întâi eu, apoi, amândoi.
Am încercat să punem preşurile sub roţi.
Dar s-a afundat şi mai mult.
În final mi-a zis, ''încearcă cu cricul.''
''Înceracă s-o ridici cu cricul.''
Dar nici aşa n-a mers.
-''De asta nu putem fi împreună.'' - Ne înfuriasem din nou.
- Întotdeauna păţeşti aşa. - Ţine-ţi gura, da?
Dacă eram cu Kevin sau Matt, eram de mult acasă.
- La naiba,ce faci cu... - Taci din gură, da ?
Copil de bani gata !
- Copil tâmpit de bani gata ! - Şi-am spus să taci !!
Am lovit-o.
Am dat în ea.
Îmi pierdusem firea
Chiar trebuie să fac asta ? Te rog...
Da, trebuie...
Avea coarba în mână.
Tu !
A trecut la un centimetru de mine. La un centimetru !
Un singur cuvânt îmi venea în minte, ''criminal''. Nu mi-aş fi imaginat asta.
N-a fost nici măcar ceva ce încercam să fac.
Parcă nu eram eu.
Dacă aş fi ratat şi eu.
Cu un centimetru...
cum a ratat şi ea.
N-aş fi avut altă problemă, decât să dau ochii cu ea
în holul şcolii.
Poftim, dragul meu.
Acum, cel puţin ştim, Ben.
Dacă ar spune la fel şi la tribunal...
Oamenii ăia nu sunt părinţii lui...
Îl vor crede. Vor vedea că a fost un accident.
Ai fi în stare să-i pui în pericol libertatea ?
Atunci, ce să facem ? Trebuie să le spună.
Ben... trebuie să le spună.
Îi va spune întâi lui Panos, bine ?
Nu suntem avocaţi, Carolyn. Poate că povestea ar trebui...
Ştiu eu, altfel prezentată.
Îl duc mâine dimineaţă, bine ?
Te-ai trezt devreme.
Nu plecam nicăieri.
Au confiscat maşina.
Dar e curată. Cel puţin, aşa sper.
Nu înţeleg. Şi mama a spus ceva despre asta.
Oh, Jake, nu asta contează.
Nu asta e problema.
Dar poţi ajunge la închisoare, tată.
Dacă trebuie să ajungă acolo unul din noi, mai bine să fiu acela.
Ce vrei să spui ?
Jacob, ascultă-mă.
În noaptea aceea nu ştiam ce fac.
A fost instinct.
Dar poate ne ajută la ceva.
N-au arma crimei, n-au probe şi nici martori.
Iar noi n-am auzit nimic. Înţelegi ?
N-ai spus nimic, iar noi n-am auzit nimic.
Jake...
Nu ţi se cere să depui mărturie împotriva ta.
Aşa e legal, aşa lucreză sistemul.
Deci...
Dacă nu spunem nimic, nu pot înainta cazul.
Poate reuşeşti să scapi şi să-ţi vezi de viaţa te.
Da, dar au martori. Ne-au văzut împreună în maşină.
Nu vei ega asta. Aţi rămas blocaţi în zăpadă, nu ?
V-aţi certat şi tu ai plecat.
Ai lăsat-o în maşină.
Nu ştii ce s-a întâmplat după aceea.
Nci noi nu ştim.
O clipă. Dar maşina a fost aici.
Te-ai răzgândit. Te-ai întors şi ai găsit-o.
Te-ai speriat... Nu ar fi posibil ?
Ştiai că vei fi suspect.
Te-ai întors acasă în stare de şoc şi ai plecat la Boston.
Te-ai purtat prosteşte, da, dar nu criminal.
Aş fi vrut să fie altă cale. M-am gândit toată noaptea.
Şi n-am găst altă cale.
Dacă aş spune adevărul....
Ai fugit. N-ai chemat ajutoare, n-ai recunoscut ca-i greşit.
Jake, cum crezi că va părea ?
Nu trebuie să convingi juriul. Asta e treaba lui Panos.
Lasă-l pe procuror să se descurce singur.
Nu-i ajuta să câştige.
M-am gândit că dacă poliţia mă caută pe mine, ca suspect,
va căuta şi maşina, aşa că am făcut autostopul.
Ştiu că a fost o prostie din partea mea, dar...
Ştiţi, totul nu e decât o ceaţă, dle Demeris.
Nu-mi amintesc bine ce s-a întâmplat după ce am găsit-o.
Ei bine, Jacob, mie mi se pare limpede că tu eşti făptaşul.
Ai lovit-o cu ceva şi apoi ai fugit.
N-am făcut asta.
Acum, joc rolul procurorului.
Iar tu eşti cel care ai lovit-o.
Cum îmi dovedeşti contrariul ?
- Eu.. - Oh, nu, nu !
Nu trebuie să răspunzi.
Nu uita asta, Jacob ! Nu trebuie să răspunzi tu.
Ei trebuie să răspundă.
Ei trebuie să dovedească ceva.
Nu tu contrariul.
Cum vi se pare ?
Juriul se adună lunea viitoare,
dar mai avem multe de făcut.
- Procesul e luni ? - Nu, nu...
Nu e nici un proces, nu încă. Juriul analizează situaţia
şi hotăreşte dacă există destule dovezi pentru a te acuza.
Dacă eşti foarte, foarte norocos, nu va fi nici un proces.
Dar vom fi mai siguri după ce văd lista martorilor şi răspunsul legiştilor.
Mulţumesc.
Mulţumim.
Oh, Jake...
Iartă-mă, gândesc mai greoi câteodată.
Sunt curios. Aş vrea să ştiu.
De ce v-aţi certat ?
Ce te-a înfuriat ? Nu-mi vine să cred că nu te-am întrebat.
Mi-a spus că e însărcinată.
Hai să mai discutăm puţin.
Hai, fiule.
Nu era al meu. Cel puţin, aşa mi-a spus.
Ce e ? E o veste bună ?
Foarte bună, prietene. E cea mai bună veste de azi.
Eşti sigur că nu putea fi al tău ?
Cum adică ? Noi...
- ... înţelegeţi. - Da.
Noi întotdeauna...
Vă protejaţi... spune fiule.
A jurat că e al altuia.
Trebuie să obţinem rezultatele,
- testului ADN. - Deja mă ocup de asta.
Panos, eu... nu înţeleg.
Se numeşte ''prezumpţie de nevinovăţie'', dle Ryan.
Dacă am presupune că Jacob şi Martha au fost urmăriţi
de cineva gelos ?
Dacă au arestat pe cine nu trebuie ?
Deci ?
Deci, ce ?
Cum crezi că a mers ?
Dacă i-a plăcut lui ? Sau mie ?
- Ce să-ţi placă ? - Povestea inventată de tine.
E povestea noastră.
Jake, te simţi bine ?
Ce e ?
Îţi aminteşti dimineaţa aceea ?
Cea în care ne-am certat. Îţi aminteşti ce mi-ai spus ?
Ai spus că e timpul să învăţ să plătesc singur.
Iar tu m-ai făcut ipocrit.
Jake, dacă te deranjează povestea, ne putem răzgândi.
Încă se poate.
Eşti sigur că aşa e cel mai bine ?
N-am mai fost sigur de nimic din 12 februarie,
dar asta e singura variantă, fiule.
Mai întâi, vreau să-ţi salvez viaţa.
Apoi, ne ocupăm şi de suflet.
Asta înseamnă să fii ipocrit ? Nu ştiu.
Dar cel mai rău lucru de pe lume
e să nu-ţi sprijini familia.
Eu...
Îţi sunt recunoscător pentru tot ce încerci să faci pentru mine.
Tată ?
Sunt recunoscător, ai auzit ? Vorbesc serios.
Vino.
Fără nici un cuvânt, Ben ?
Nici un cuvânt ?
A fost alegerea lui Jacob. E viaţa lui.
Şi tu n-ai nici un amestec.
- Am discutat posibilităţile. - Posibilităţile ?
Benny, e copilul tău.
E speriat şi acum ar face orice.
Ar spune orice ca să-ţi recâştige afecţiunea.
N-a pierdut-o niciodată.
Iar dacă tu crezi că nu o merită pe a ta, atunci e grav.
Cum îndrăzneşti ? Cum îndrăzneşti ?
Am avut grijă de tot, Carolyn.
Aşa cum ai avut grijă de dovezi.
Aşa e. N-a fost nevoie să-ţi murdăreşti tu mânuşiţele.
Scoţi de aici şi pui acolo.
Cum am putut să uit că tu eşti artist ?
Unul din noi trebuie să facă repede ceva.
Crezi că i-ai uşurat situaţia ? Nu vezi ?
Nu vezi că i-ai legat mâinile ?
Acum trebuie să te apere şi pe tine, nu numai pe el.
Ce vrei să spui ? Ce ?
Vrei să plătească cu 20,30 de ani din viaţă ?
Pentru o greşeală, pentru o clipă?
Vrei să iasă din închisoare bărbat de vârsta a doua ?
Cine are de câştigat ? Cine ?
Mai devreme sau mai târziu, cineva trebuie să fie iertat.
El pentru ce a făcut sau noi,
pentru că nu l-am salvat.
Cine vrei să fie iertat ?
Hai... Jude.
Am veşti bune.
Am trecut pe la laborator.
Au examinat ţesutul embrionar
şi sângele recoltat de la Jacob.
- Termenii sunt complicaţi, dar ideea e... - Jacob nu e tatăl.
Bingo.
Îi spuneam unui doctor că termenii sunt prea complicaţi.
Nu e o sabie cu două tăişuri ? L-ar putea considera gelos.
- Ar putea fi un motiv. - Putem aruca îndoieli asupra fetei.
Atacând caracterul Marthei Taverner o facem să piardă simpatii.
Apar îndoieli.
Iar îndoiala ne e cel mai bun prieten.
- Scuzaţi-mă... Dnă Ryan. - Ce s-a întâmplat ?
Ne vedem poimâine la ora 10:00.
Ba, bine.
Benny ? Ben ?
Să-i ia dracu' ! Ce hoardă !
N-am depus mărturie şi nici n-o voi face!
Scrieţi ce vreţi !
Nu depuneţi mărturie ?
Trebuie să existe o lege care să nu te oblige să-ţi incriminezi fiul.
Aşa ca să nu poată să te facă să-i torni pe cei din sângele tău.
De ce nu scrii asta?
Voi invoca al 5-lea Amendament !
- Vino, Ben. Scuzaţi-mă. - Da, e avocatul meu!
De ce vă ascundeţi ?
N-ai auzit ce-am spus ? Dacă ai întrebări mă întrebi pe mine.
N-am nimic de întrebat. Găseşte-mi o portiţă
Cum adică o portiţă ? Vrei s-o inventez ?
Nu există imunitate părinte-copil
- Ar trebui să fie. - Ştii ce faci ?
Ceri închisoare pentru sfidarea tribunalului.
Pot să fac şi eu închisoare. Şi nu fac asta pentru tine !
Te porţi de parcă am avea ceva de ascuns.
Mi-au răstălmăcit cuvintele.
Au încercat să mă încurce.
Da, au încercat să se joace cu mine.
Era o declaraţie de principiu.
Şi care e declaraţia de principiu ?
Nu-mi vând copilul. Nu-i ajut să-l condamne.
Dumnezeule, Ben !
Nu depun mărturie, Panos. Nici acum, nici mai târziu.
Mai bine întru în puşcărie.
Dacă aş putea face mai mult, aş face.
Spune-mi....
Mai lasă-mă puţin, Ben. Te rog...
Mamă, pot vorbi cu tine ?
Minte, mamă.
Schimbă cu totul ceea ce s-a întâmplat.
Cum poţi să-i laşi să facă asta?
Păi, oamenii nu merg la tribunal musai ca să zica adevărul
despre tot ce s-a-ntâmplat
Ei, ăă... se duc acolo ca să se apere cât de bine pot.
Doar l-ai auzit pe Jacob ş ştii ce s-a întâmplat.
Faci tot ce spune tata ?
Jude, n-ai aflat niciodată un secret despre o prietenă de-a ta ?
Ştii că dacă ai vorbi i-ai face rău,
aşa că mai bine taci.
Asta nu...
Asta nu înseamnă că minţi.
Doar că nu te oferi să faci ceva.
Pentru că aşa sunt oamenii ?
Dacă pot scăpa aşa mai bine mint ?
E mai bine să mint ?
Uneori.... Eşti prea mică pentru a înţelege anumite lucruri.
Asta e şi eu mai învăţ.
- Întro zi, draga mea... - Nu-mi spune, ''într-o zi'' !
- ... ai să înţelegi că tata... - Nu suport să-mi spui, ''într-o zi'' !
Mamă, asta se întâmplă acum !
L-ai lăsat pe tata să te convilgă. Oribil !
Nimănui nu-i pasă ce gândesc. Mă credeţi o puştoaică tâmpită.
Nimeni nu se gândeşte că aş putea să le spun.
Cum adică să le spui ?
- Gândeşte-te ! - Judith.
Carolyn, ai adormit ?
Îţi aminteşti de Abraham şi Isaac ?
Dumnezeu îi spune lui Abraham, ''Dovedeşte-ţi credinţa''.
''Ia-l pe Isaac, fiul tău şi sacrifică-l''.
''De ce ? Pentru că eu sunt Dumnezeu şi aşa îţi poruncesc Eu''
Şi Abraham se supune. E îndurerat, dar o va face.
Îi va tăia gâtul propriului fiu, pentru că aşa vrea Dumnezeu.
Foarte ascultător, Abraham. Foarte ascultător...
Dar când spun povestea asta, oamenii uită ce-i mai important.
Cine ar vrea un asemenea tată ?
- Bună dimneaţa, Carolyn. - Bună.
- E pentru prima dată ? - Da, domnule.
Dnă Taverner.
Oh, vă rog...
A fost greu pentru noi toţi...
Nu mai pot dormi...
gândindu-mă la Martha.
Şi... vreau să ştiţi că îmi pare foarte rău.
Îmi pare rău.
Ştiu că asta nu poate schimba nimic, dar...
- Oh, Doamne, dacă aţi putea... - Ce ? Ce să pot ?
Dacă aţi putea...
să ne priviţi ca pe o familie...
ca pe o familie disperată.
De ce sunteţi disperată ? Spuneţi-mi.
Era în viaţă în dimineaţa aceea, când mi-am luat rămas bun.
Sunteţi doctor. Gândiţi-vă unde e ea acum.
Nimic din ce îmi veţi sune n-o să mă înduioşeze.
Oh, nu asta vreau...
Vreţi să-l scăpaţi...
Aveţi avocat şi bani !
E liber să se plimbe pe unde vrea.
Vă credeţi stăpânii lumii !
- Nu ieşiţi ! Chemaţi poliţia ! - Nu, Ben !
Tată, nu !
Hei !
Vino încoace, nenorocitule !
S-o ştergem de aici !
Ben !
- Jake ! Lasă-l în pace ! - Vino, odată ! Să mergem !
Ucigaşule !
Mamă !
Dumnezeule .
- La naiba ! - Eşti teafăr ?
Da.
E viana ta ! La amândoi !
- Ne-aţi transformat în sperietori ! - Ţineţi gura !
Mai bine nu te întorceai ! De ce-ai mai venit ?
Te urăsc !
Linişteşte-te, Jake.
Jacob!
Jake ! Jos !
Linişteşte-te... Lasă-mă să mă uit.
Să mă uit.
Aşa... aşa.
Doamne !
Nu-l pot trata aici. Trebuie să ajung la cabinet.
- Vin cu tine - Nu, stai aici cu Judith.
- Carolyn, eu... - Te rog, Ben.
N-o să te doară. Promit.
Aşa...
Te voi bandaja, ca nu ai grija infecţiilor.
În regulă ?
S-ar putea să te simţi moleşit de la anestezic.
Să te întinzi puţin....
Mamă...
Jude are dreptate.
V-ar fi mai bine dacă aş dispărea.
Aşa ar trebui.
Nu spune asta.
Nu mă gândeam doar la voi... ci la întregul oraş.
Asta vor, nu-i aşa ?
Nu.
Nu, Jake, atacatorii din seara asta sunt nişte laşi.
Dacă te întâlneşti mâine cu ei,
îţi vor zâmbi cu amabilitate.
Eu sunt laş, un laş.
Simt că mă sfârşesc, ştii ?
u vreau să mai ţin asta în mine...
Parcă e otravă. Dacă spun adevărul, tata va ajunge la închisoare.
Mă va urî.
Oricum ar fi, totul s-a sfârşit pentru noi.
Tata nu te va urî niciodată.
Te iubeşte atât de mult, Jacob.
Îşi dă tot sufletul.
Câteodată, însă, pare atât de sigur pe el.
Nu e obligatoriu să fii ca el.
Ştii ?
Chiar dacă nu eşti de acord cu cineva...
... îl poţi iubi.
La un moment dat...
trebuie să ne hotărân singuri soarta.
Da, dar a riscat atât de mult pentru mine.
Nu s-a gândit la consecinţe, a făcut-o, pur şi simplu.
Cum să-l dezamăgesc ?
Cum aş putea să-i fac asta ?
Da.
Cum ?
Dnă Ryan.
Doctor Ryan.
A ieşit !
Doctor Ryan, aţi refuzat mărturia ?
L-am spus.
Vezi ? Ţi-am spus eu că-i simplu.
Nu, le-am spus adevărul.
Ce ?
Ben şi Jacob te-au minţit, Panos.
Nu pot să cred că n-ai ştiut asta.
Nu ştiu ce vei face.
Vino cu mine.
Dr. Ryan?
Vorbeşte.
A stat 20 de minute înăuntru.
Despre ce a vorbit ?
E rândul meu. Jacob nu ştie, nu-i aşa ?
Lui Ben i-ai spus ?
Oh, Dumnezeule !
Dacă are temperamentul fiului tău, ai încurcat-o.
Nu el are temperamentul lui Jacob, ci invers.
Unde e arma crimei ?
Nu va fi găsită niciodată. Şi nu voi spune nimic.
Ai văzut-o ?
Atunci, e mărturie indirectă.
Ca şi "confesiunea" ta. Cuvântul tău împotriva cuvintelor lui Ben şi Jacob.
- N-au nici o dovadă. - Panos, a fost un accident.
De ce Jacob nu poate spune adevărul ?
Jacob e clientul meu. Nici tu, nici soţul tău. Jacob !
Şi n-o să-l las în boxa martorilor
să fie sfârtecat de procuror din cauza ta.
Îl voi apăra chiar dacă tu nu vrei.
Chiar dacă trebuie să te distrug.
Pe mine ?
Dură şi răzbunătoare.
Are fantezii nebuneşti despre Jacob şi Martha.
Când voi termina cu tine, te vor vedea ca pe Medea.
Panos, dacă vei continua să ascunzi adevărul...
Ce s-a întâmplat cu adevărat...
Cu adevărat ? Când vei înţelege ce se întâmplă ?
Fiecare are versiunea lui.
Dar juriul va decide adevărul.
Ăsta nu-i adevărul. Parcă vorbeşti despre o competiţie publicitatară.
- Vorbesc despre salvarea fiului tău. - Şi eu.
Tot despre asta vorbesc, Panos.
Nu e decât un adevăr.
Absolut.
Nu-ţi mai cer ţie părerea.
Nu-mi mai permit asta.
Oh, dragul meu doctor.
Tu şi principiile tale blestemate.
O să-ţi dai seama ce chestie de doi bani sunt principiile
când o să se aleagă praful de familia ta.
Şi n-o să poţi să retractezi nici măcar un singur cuvinţel.
- Jacob! Jacob! Trezeşte-te ! - Ce e ?
Să vezi ce a făcut mama ta.
A făcut-o ! N-a putut să-şi ţină gura !
Tată, mă doare.
- Ce s-a întâmplat ? - Să vă spună ea.
Spune-i !
Ce fel de viaţă am fi avut ?
Ce fel de viaţă, copiii ?
Te iubesc şi vreau să te salvez.
Dar ce va fi după aceea ? Ce ?
Ceea ce a fost timp de 16 ani.
Nu e suficient ?
- Oh, Ben. - N-ai vrut nici o clipă să-l salvezi.
I-ai dat viaţă, dar nu poţi să-l salvezi.
V-am iertat e toţi, Ben.
Jake, pentru Dumnezeu, n-o asculta.
Nu vom renunţa acum ! Crede-mă, e singura şansă !
Nu ai deloc încredere în el ?
Jake, putem câştiga ! Luptăm împreună.
Lasă-mi fiul în pace !
Dacă e fiul tău, dovedeşte-o !
Jacob, Jakie, am făcut-o pentru tine.
Pentru amândoi, înţelegi ?
Îi ceri cam mult, dacă vrei să te ierte pentru că l-ai trădat !
Cum poţi să spui asta ?!
La naiba, încetaţi !
Mamă !
Mamă, trezeşte-te ! Jacob a plecat !
Cum ?
Jacob !
A plecat. A dispărut !
Uită-te în bucătărie...
- M-am uitat deja. - Mai uită-te odată.
A dispărut Jeep-ul. A fugit, iar de data asta nu se va opri.
Nu cred, n-a luat nici haine, nici mâncare. Sunt sigură, Ben.
Poate n-avea nevoie.
Poate a intrat într-un copac.
Dumnezeule !
Nu pot să cred asta.
Ben, Carolyn, cred că ar fi bine să veniţi cu mine.
Au aflat ?
Oh, Jake. De ce ai fugit...
Am venit să le spun adevărul.
Aşa cum v-am spus şi vouă.
Dar...
Nu merge aşa de uşor.
Chiar dacă vreau,
declaraţia nu e legală, dacă nu e semnată de părinţi.
Tată...
Crezi că asta vrei.
dar nu e adevăratt, Jake, Eşti doar supărat după seara trecută.
- Nu gîndeşti limpede. - Ba da.
Ba da.
Gândesc cât se poate de limpede.
Voi încerca să te apăr, dar s-ar putea să ai probleme.
Şi iartă-mă.
Asta crezi, Jake... Dumnezeule !
Crezi că despre asta era vorba ? Asta crezi ?
Nu-mi pasă ce mi se întâmplă.
De ce crezi că am făcut asta ?
Crezi că sunt un tiran egoist ?
Că nu fac decât cum vreau eu ? Oh, Jake.
Îţi aminteşti ce ni-ai spus odată ?
''Cel mai rău lucru din lume
e să nu-ţi protejezi familia.''
Asta vreau.
Ăsta-i felul meu
de a-mi proteja familia.
Probabil că o vor accepta numai cu semnătura mamei.
Dar vreau s-o semnezi şi tu. Vreau să faci asta, te rog.
Fă-o pentru mine...
Trebuie să fiu puternic.
Trebuia să fac asta, pentru că aştetaţi să vă apăr.
Pe voi toţi.
Dar asta n-o pot face.
Nu pot pune semnătura pe ceva care te va lua de lângă mine.
Te iubesc rea mult, Jake.
Nimic nu mă poate lua de lângă tine.
Fiul meu...
Aş vrea să dau timpul înapoi.
N-am ştiut cât de mult mă iubeşti.
Niciodată n-am ştiut.
Jude.
Jake.
Langdale e un judecător bun. E deştept, e nepărtinitor.
Şi cred că l-am convins că închisoarea, in cazul ăsta,
ar fi total nepotrivită. Cred că avem o şansă reală.
Dar nu prea mi-ai dat multe alternative.
N-am fost chiar cei mai cooperanţi clienţi pe care i-ai avut.
De ce n-ai renunţat, Panos ?
Ţi-am zis că l-aş fi apărat pe Jacob.
Sau poate că vroiam să văd ce-aveţi să faceţi voi doi.
Atenţie.
Tribunalul este în sesiune.
Prezidează Înalţimea Sa, Henry Langdale. În picioare.
Staţi jos.
După ce a parcurs probele si mărturille din cazul
Statul contra minorului Jacob Ryan,
tribunalul e gata să se pronunţe.
Moartea Marthei Taverner, în opinia curţii,
nu a fost premeditată de inculpat.
A foat o ceartă, o luptă, dar n-au existat intenţii criminale.
Tinere, ţin cont de faptul că te-ai căit amarnic.
Ca ai mărtusit totul de bună voie,
la propria-ţi dorinţă, fără vreun aranjament cu procurorul.
Cu toate astea, este evident că ai o parte din vină.
Fugind, ascunzându-ţi implicarea
în moartea Marthei Taverner, ţi-ai pus acţiunile sub o lumină indoielnică.
Şi ai ignorat protecţia pe care Legea ţi-o putea oferi.
Jacob Ryan, ridică-te.
Te găsesc vinovat...
de ucidere involntară.
Te condamn la închisoare.
Vei fi trimis la închsoarea pentru minori din Framingham
pentru o perioadă de cinci ani.
Tot mai crezi că a meritat ?
Tata a trebuit să facă un an pentru că a distrus probe.
Jacob a fost eliberat condiţionat după doi ani.
Totuşi, trebuie să mearga la coniliere.
Aşa că îi avem înapoi.
Dar nici unul din noi nu e liber.
Suntem cu toţii însemnaţi pe vecie. Ănainte şi după.
Mă uit la Jacob acum şi mă gândesc cât de diferite ar fi putut fi vieţile noastre.
Cu toţii. Şi asta-i partea cea mai tristă.
Hei, Jude, fii atent.
Dar, în ultima vreme, cateodată, simt că reincep să trăiesc.
Şi e cam înfricoşetor. Nici măcar nu ştiu dacă aşa ceva e permis.
Poate că nu poţi sa te fereste de fericire toata viata.
aşa cum nu poţi să te fereşti de necazuri.
Întreaga viaţă ţi se poate schimba într-o secundă.
Şi niciodată nu ştii când se întamplă.
Sincronizarea: sky
-= www.OpenSubtitles.org =-