Mulțumesc.
Mulțumesc mult.
Știu că sunt mulți oameni
pe listă, ca să cânte diseară, dar mă întrebam
dacă mai pot adăuga una.
E o prietenă de-a mea care,
ca și mine, e departe de casă.
Și dacă e în regulă cu voi, mă întrebam dacă v-ar plăcea
să vină pe scenă să cânte un cântec de-al ei.
E în regulă? Da?
Gretta, vii aici, te rog?
Așteptați puțin.
Cred că e o idee bună dacă ai urca și ai cânta un cântec de-al tău.
Ar fi o idee foarte proastă.
Gretta, haide, suntem în New York.
- Nu. - Vreți să o auziți, nu?
Da?
- Da? - Da!
Cântă!
Vei fi grozavă.
Bună.
Asta e un cântec nou, deci e într-o stare brută.
E pentru toți cei care au fost vreodată singuri în oraș.
Traducerea: Elly / XMylady SFZ Translate Team
Mersi.
Vezi?
Trezește-te!
E ora 7. Bună dimineața, New York și bine ai venit
la a doua oră de Patsy și Andy în emisiunea The Morning!
Bună, Patsy, ai citit despre câine?
- Chestia cu restaurantul korean? - Sigur că da.
Tu ai auzit de asta, Katie?
Noi clienți, să auzim. Ce ai pentru mine?
Nu! Cine e următorul în această minunată călătorie?
Nu!
Nu, nu poți... Nu, nu poți!
E de rahat!
Ieși naibii din mașina mea.
Dă-mi orice, un cântec, un cârlig, ceva cu care să pot lucra.
Nu cer prea mult.
Asta e ceva. E bun.
Până când ai început să cânți.
Fir-ar.
La naiba.
Unde-i mama?
Unde-i fata mea?
Ce vrei să zici?
Mama ta are treabă. Mi-a cerut să am eu grijă de tine azi.
Să mergem.
Unde vrei să mergem, la Muzeul de Istorie Naturală?
Vrei să mergem în parc și să luăm înghețată sau ce?
De ce aș vrea să fac asta? Nu am zece ani.
Ce e mirosul ăsta?
E benzină. Am alimentat mașina cu benzină
și am picurat pe pantaloni puțin.
Nu-i alcool.
Cred că am o ședință aici.
Vrei să aștepți aici sau vrei să vii cu mine?
Crezi că ai o ședință? Ai sau nu?
Să vedem.
Vezi? E distractiv, așa-i?
Când am venit în cartierul ăsta în '92, nu era nimeni aici.
Era ca o zonă de război. Prostituate, droguri...
- Acum e renovat totul. - Știu, tata.
L-am mai văzut.
Bine, o să urcăm. Nu vorbi.
E mai mult o dinamică a...
Cred că e un bun mod de a genera câștiguri pentru companie.
- Bună... - Salut.
A fost traficul prost?
Nu, traficul a fost bine. Eu doar treceam pe aici.
Bine, păi noi tocmai...
încheiam discuția despre comentariile audio.
Da, proastă idee. Era o idee proastă atunci.
Încă e o idee proastă acum. Nu a funcționat.
Noi... îți apreciem sinceritatea.
Noi am avut altă părere.
Majoritatea muzicienilor sunt doar adolescenți monosilabici,
care nu prea au multe de spus și asta în cazurile bune, nu?
Deci ce facem aici? Industria muzicală e bine.
Întotdeauna va fi bine. Întotdeauna am fost.
Poate copiii au dreptate. Poate muzică ar trebui să fie gratis.
E un lucru alarmant să auzi asta de la directorul unei case de înregistrări.
- Ce? Adevărul? - Păi...
- Mulțumesc mult, Karen. - Da, anunță-mă.
Să mai discutăm cândva. Îmi pare bine că...
- Da, desigur. - ai venit.
- Mersi. - A fost o ședință bună.
- Mă bucur că te-am văzut, Dan. - Mă bucur că am rezolvat asta.
- Mulțumesc. - Da.
Trupele care fac comentarii audio despre propria lor muzica
e atât de patetic, Saul și tu o știi.
Acum zece ani nu ți-ar fi plăcut ideea asta.
Dar e ceva. E o idee.
E ceva care ajută luminile să stea aprinse. E ceva.
Avem nevoie de viziune, nu de șmecherii.
- Asta suntem noi. - Te-am urmărit, domnule Mulligan.
Mai aduci câte o melodie
în cinci ani de zile
și care din ele a intrat? Care?
Dan. Dan!
Ne vedem mai târziu, frate Saul.
Dan!
Trebuie să vorbim.
Întoarce-te aici. Nu-mi întoarce spatele.
Nu poți face asta. Nu o să reușești.
Nu o să reușești!
Vrei să faci... Nu fă asta aici.
O să o fac chiar aici.
- S-o facem atunci. - Bine, s-o facem!
- Oamenii știu. - Ce știu?
Oamenii ăștia știu că stau după birourile alea
pentru că eu am deschis o casă de înregistrări independenta
care e mai presus de asta, Saul.
Și am schimbat felul cum trebuiau făcute lucrurile.
Alimentează și dezvolta.
- Lucrurile se schimbă, vremurile se schimbă.
Și oamenii trebuie să se schimbe odată cu ele, Dan.
Asta nu merge. Trebuie să pleci.
Nu am timp de asta.
Am problemele mele, știi?
Îmi iau lista de clienți. Am plecat de aici.
Am plecat naibii de aici.
Despre ce vorbești? Ei au semnat cu noi.
Nu o deranja pe ea.
Nu e Jerry Maguire.
Tată, să mergem.
Îmi iau arta atunci. Asta e, îmi iau artă.
E a mea. Am plătit pentru ea.
Eu am cumpărat-o. Eu am ales-o.
- Am luat-o. - Pleacă de lângă mine.
- Am luat-o. - Nu. Las-o acolo.
Adaptare BBM SFZ Translate Team
Oprește-te. Las-o acolo.
Mă întorc pentru asta. E a mea.
Toată aia e a mea. Haide, dragă.
Mai vrei una?
Vreau dar nu o să iau.
Nu ar trebui, nu pot.
Cum mă poate concedia după ce au am construit totul?
Tu ai construit?
Nu știi nimic de tatăl tău?
Ba da, știu.
- Știu ce zice mama. - Ce zice mama?
Zice că ești un fraier patetic.
O spune cu afecțiune.
Dar tu? Tu ce crezi?
Nu prea te cunosc.
Deci...
Doi ani e mult în viața unei adolescente.
- Unde ai învățat să vorbești așa? - De la psihiatrul meu.
Psihiatru. Ai un psihiatru acum?
Da, am. Mama a zis că e o idee bună. Mă comportam ciudat.
Nu-i nimic ciudat în legătură cu tine, da?
Ai 15 ani. Nu ai nevoie de un psihiatru.
Crede-mă că știu. Te cunosc mai bine ca oricine.
Da, sigur, tata.
Câți ani ziceai că am?
Am zis 15? Vroiam să zic că ai 14.
Am zis 15?
Ai bani să plătești berile astea?
Eu nu... Sunt un copil. Nu am bani la mine.
- Ce-ai făcut cu banii de buzunar? - I-am cheltuit pe prezervative.
Ce?
Nu. Prea multe informații.
- Ești pregătită? - Pentru ce?
A fost distractiv, nu? Nu zâmbi.
- A fost distractiv, tata. - Da. Te-ai distrat.
Nu am mai fugit așa de când erai mică. A fost bine.
- Ăsta-i tatăl tău? - Bună.
- Mă bucur că ești aici. - Nu te uită.
Mă duceam la mașină...
- Ești bine? - Sunt bine.
Îmi pare rău. Greșeala mea.
Să ai o zi bună.
L-aș fi putut bate dar nu vroiam să creez o scenă.
Fă-mi o favoare. Nu-i spune mamei tale că mi-am pierdut slujba azi.
Ascultă-mă...
Mersi pentru o zi normală, tata.
Ce?
Fir-ar.
Bună, tuturor.
- Bună. - Bună.
- Cum e la muncă? - Bine.
Arăți înfometat.
Profesorii ei își fac griji pentru ea.
Nici o fată nu o place la școală. E distanța și practic
singurii care vor să stea cu ea
sunt băieții mai mari care vor să i-o tragă.
Serios? Și ți se pare surprinzător
după cum o lași să iasă din casa
arătând că Jodie Foster din Taxi Driver?
Se îmbrăca cum vrea
și oricum, orice fiică care se îmbrăca așa
- vrea doar un singur lucru. - Un pește?
- Nu, Dan, mai gândește-te. - Un tată.
Asta e o porcărie.
Are nevoie de îndrumare, pentru Dumnezeu.
Păi fă-o tu!
Intri aici ca un clovn,
îmi zici cum să-mi cresc copilul,
copilul care tu îl iei o dată pe lună și apoi decizi
că te mustră conștiința. Știi ce?
După 30 de secunde după ce pleci
o să uităm complet că ai fost aici.
Mulțumesc.
Fir-ar.
La naiba.
Credeam că nu există speranță.
Credeam că nu există răspuns
și atunci l-am găsit pe Dumnezeu.
Dumnezeu poate nu vine când vrem,
dar vine la timp.
Oricând ești singur... Domnule?
Poftim.
Vorbește cu Dumnezeu.
Sigur, bine.
O să vorbesc cu Dumnezeu imediat.
Mulțumesc.
Și dacă nu-mi răspunde?
Atenție, datorită deranjamentelor
de pe strada Jay, următorul tren...
- Fir-ar. - va ajunge în 20 de minute.
Dă-mi un bourbon. Grăbește-te.
- Ce fel de bourbon vrei? - Nu-mi pasă.
Și mă întrebam
dacă ar fi în regulă să vină ea aici să cânte un cântec.
E în regulă? Da?
Gretta, vii te rog aici?
Bună.
Asta e un cântec nou, deci e într-o stare brută...
E pentru toți cei care au fost vreodată singuri în oraș.
Mersi.
- Mă bag. - Ce?
Vreau să înregistrez cu tine.
Vreau să... Vreau să fiu producătorul tău.
Vreau să semnez un contract cu tine. Suntem meniți să lucrăm împreună.
Scuze, nu ai văzut ce s-a întâmplat?
Și ce? Îți pare rău?
Nu, îmi place muzica mea. Cui îi pasă dacă ei nu o înțeleg?
Mai trebuie să lucrezi la interpretare.
Nu sunt un interpret, mai scriu din când în când cântece.
Toate cântecele sunt la fel de bune ca asta?
Chiar lucrezi la A&R? Arăți ca unul fără adăpost.
Am sărbătorit tot weekendul, am semnat cu o trupă și m-am lăsat dus de val.
Ai un cântec bun. Îți promit că poate deveni un hit.
În plus, ești frumoasă.
Scuză-mă, ce are de-a face frumusețea?
- Ești foarte vicleană, nu? - Nu, eu chiar cred
că în muzică e vorba despre urechi, nu ochi.
Și nu sunt Judy Garland, nu am venit cu autobuzul din Greyhound,
încercând să fiu vedetă, dar îți mulțumesc oricum.
- Bine, pa. - Pa.
Uite care-i adevărul.
Nu am fi putut semna un contract nici dacă vroiam, bine?
Bine.
Nu am venit de la o înregistrare acum. Nu am mai semnat cu cineva de ani.
Compania și-a pierdut speranța în mine.
De ce mi-ai dat cartea ta de vizită?
Din obișnuință. Dacă arăt ca unul fără adăpost e pentru că practic sunt.
Am plecat de acasă acum un an.
Dorm pe o saltea de rahat, într-un apartament de rahat
și nu sărbătoream în seara asta.
Eram la metrou, beam de rupeam,
gata să mă sinucid și apoi ți-am auzit cântecul.
- Vrei să mergem să bem o bere? - Sigur.
Bine, haide.
"Dan Mulligan. Născut în 1966.
A condus departamentul A&R la Island Records de doi ani.
A plecat de acolo să fie partener la Distressed Records
cu un coleg de la Harvard Saul Byron." Deci tu deții Distressed Records?
Mi-am vândut toate drepturile datorită dificultăților emoționale.
- Ce dificultăți emoționale? - Eram prea emoțional. Continuă să citești.
"Foarte activ pe scenă hip-hop-ul ui, în New York, la începutul anilor '90,
cei doi au fost responsabili de descoperirea
a numeroși mari artiști. A câștigat două trofee Grammy ca producător.
Trăiește în New York cu soția, jurnalist muzical,
Miriam Hart și fiica lor."
- Ce s-a întâmplat cu trofeele Grammy? - Le-am amanetat.
Le-ai amanetat? Cât ai primit pe ele?
125 pentru amândouă, care mi-au ajuns să fiu beat
- un weekend întreg, acum două luni. - Erai beat când mi-ai auzit cântecul?
Absolut, atunci se întâmplă magia.
- Ce magie? - Eu aud lucruri.
- Auzi lucruri? - Aranjamente.
Trebuie să fii beat pentru asemenea chestii.
Trebuie să fi fost beat, pentru că nimeni nu a auzit nimic.
Nu, cântecul tău e bun. Tu ești de vină.
Stăteai acolo ca un băiețoi. Nu vreau să te jignesc,
dar nu crezi că e cam expirată faza asta?
- Serios? - Serios.
Îți schimbăm înfățișarea și îți facem un video
și o să ajungi în top.
Că Norah Jones, cântăreață-compozitoare la pian.
Sau The Cardigans, pe vremuri, când...
când au venit prima oară în America? Poate chiar că Deborah Harry.
Cu un bărbat pe fundal. Ce? Ți se pare amuzant?
Nu, scuze, era să mă înec.
Scuză-mă? Nu, ce ziceai? Eu cu un cardigan pe mine? Norah Jones?
Dragă, cine naiba te crezi?
O să stai pe scenă cu o chitară
și o să zici că ești Carole King?
Nu, cred doar ca un tip de la A&R
să-i spună unui artist cum să se îmbrace sau cum să se poarte e o porcărie.
Oamenii nu vor asta. Ei vor autenticitate.
Bine, dragă. Autenticitate.
Spune-mi un artist care crezi că trece testul tău de autenticitate.
- Dylan. - Dylan!
E cel mai cultivat artist la care te-ai fi putut gândi.
Părul lui, ochelarii lui de soare. Își schimbă look-ul la fiecare zece ani.
Randy Newman.
Îl ador pe Randy Newman. Bine? M-ai prins cu asta.
Ascultă-mă.
Nu zic că nu poți fi
de bună credință în industria muzicală,
dar trebuie să faci tot ce trebuie și să faci oamenii să vină la spectacole,
unde muzica își poate face adevărata treabă.
Doamne. Despre ce vorbim?
Nu pot semna un contract cu tine și eu nici nu vreau asta.
Așa e! Ce nu-ți place?
Haide, să plecăm de aici.
Fir-ar. Va trebui să plătești berile astea.
Bine, deci...
- Mi-a făcut plăcere să te cunosc. - Unde pleci?
Să dorm. Am un avion de prins mâine.
Unde?
- Acasă. - De ce?
Pentru că m-am săturat de orașul ăsta și vreau să mă întorc la Uni.
Haide. Nimeni nu vine în New York și pleacă pur și simplu
fără să se fi întâmplat ceva teribil. Ce? Ce ți s-a întâmplat?
Hei.
Haide, poți să-mi zici. Sunt obișnuit cu nenorocirile.
Uite, vino la casa de înregistrări
și îi dăm partenerului meu să asculte un demo.
Dacă nu merge, eu îți voi plăti personal alt bilet.
Ce mai contează o zi în plus în New York, pentru numele lui Dumnezeu?
Oricum te-ai fi dus acasă și ai fi fost nefericită.
Bine, uite, o să merg acasă și o să mă gândesc
și o să te sun mâine oricum ar fi. Bine?
- Bun răspuns. - Da.
- Mi-a făcut plăcere să te cunosc. - Da și mie.
Plăcerea e de partea mea. Ai numărul meu, da?
Da.
- Bună. Dave? - Da.
Bună. Sunt Jill. Lucrez pentru casa de înregistrări.
- Încântat să te cunosc. - Și eu.
- Bună. Sunt Gretta. - Încântată să te cunosc.
- Mersi. - Cu plăcere.
Pe aici. Mulțumesc, Marco.
Cred că vă va plăcea apartamentul.
- E foarte exclusivist. - Mă scuzați, doamnelor.
Scuze. Tu ești... Tu ești Dave Kohl.
- Da. - Da, v-am zis eu.
Ți-am văzut filmul zilele trecute. Îți ador melodiile din film.
Mulțumesc mult. Ea e Gretta, iubita mea.
- Și ea scrie cântece. - Tare.
Te superi dacă ne faci o poză? Ar fi grozav.
Apasă butonul ăsta de aici. Da.
- Da, a ieșit bine. - Mulțumesc!
- Bine, mulțumesc. - Vă mulțumesc mult.
O să trebuiască să te obișnuiești cu asta.
Filmul ăsta are vânzări în tot orașul.
- E o nebunie. - De necrezut.
Nu, e real.
În regulă, am ajuns. Speram să-ți placă.
Frigiderul e plin de mâncare.
Sunt două seturi de chei pe masă.
Ăsta-i numărul șoferului și al meu. Le las aici.
Trebuie să te întâlnești în după-amiaza asta
cu toți, să-i saluți,
apoi vom face un tur prin studio.
Ai face bine să dormi puțin până atunci.
Vă las atunci, bine?
- Încântată că te cunosc, Gretta. - Și eu. Mulțumesc.
Locul ăsta e groaznic.
Asta e cel mai mare frigider care l-am văzut.
Doamne! Vino aici.
Pot...
- Pot să te întreb ceva? - Sigur.
Poate ar fi trebuit să vin peste o săptămână sau două,
să te las să te instalezi întâi și să te obișnuiești cu toate?
- Nu. - Ești sigur?
Da. Nu știu dacă aș putea face asta fără tine. E cam înfricoșător.
Sunt un pămpălău că zic asta?
Aici era. Marele Dave.
Care-i treaba, puștiule? Ce mai faci, frate?
- Îmi pare bine să te văd. Gretta? - Încântată să te cunosc.
Intrați.
- Pune-l pe Dave la capul mesei. - Bine, îmi place.
- Ai făcut cunoștință cu toți? - Bună, tuturor.
Asistenta mea, Mim, frumoasă Mim. Ea e...
- Mildred de la marketing. - Bună.
Billy e de la social media.
Vei cunoaște și restul echipei, vei petrece ceva timp cu ei.
Deci, Gretta, sper că o să cânți la chitara într-o melodie sau două, nu?
Da, sigur. Dacă vrea și Dave.
Da, Gretta și cu mine scriem împreună de câțiva ani,
înainte să apară filmul.
Mi-ar plăcea să încercăm cu câteva melodii de-ale ei.
Ai ajutat cu melodiile din film?
- Nu, eu... - Nu?
Vrem aceeași muzică ca cea din film, nu?
- Desigur. - Da?
- Da. - Da? Ai înțeles?
Da, eu doar... Gretta e inspirația mea
în toată treaba asta, așa că m-am gândit...
Nu e doar iubita mea. Suntem aproape parteneri.
- Vroiam doar s-o includem și pe ea. - Ca să fim clari,
eu doar îl însoțesc în toată treaba asta.
Sunt fericită să fiu aici și sunt și mai fericită
să-l acompaniez pe Dave în unele melodii.
Cât de dulce e fata asta? Ador asta.
Cât de țări sunt ei? Îi ador.
Rolling Stone.
Da, mulțumesc mult.
Bine, mi-a făcut plăcere să vorbim. Mersi.
Ce-i aia?
- E un ceai Matcha. - Ceai Matcha?
Da. Are cam 4 milioane de antioxidanți în el.
- Doamne, are un gust oribil. - Mie îmi place.
Samuraii obișnuiau să îl bea înainte de luptă.
Tu nu ești un samurai. Ești un compozitor.
- Sunt într-un fel ca un samurai. - Chiar așa?
- De la început. - Să le dau asta băieților.
Trebuie să mergem în LA pentru o săptămână luni.
- Mergem în LA? - Nu, scuze.
Băieții de la casa de înregistrări. Au un birou acolo.
Vor să mă întâlnesc cu directorul video.
Dar între timp, aș vrea să asculți asta. Da?
Da, scuze... o să le duc cafeaua.
Bine.
- Putem să o facem din nou? - Bine, Dave. A doua înregistrare.
Și se înregistrează.
Mulțumesc.
Doamne!
- Bună! - Uită-te la tine!
Doamne!
Are studioul pentru trei luni și apoi plecăm în turneu
- deci presupun că stăm șase luni? - E incredibil.
Sunteți adevărate staruri rock.
Cu ce studio lucrează?
- Electric Lady. - Nu te cred.
- Știu. - Doamne...
- E tare, nu? - Vorbești serios?
- Aici stau eu. - E drăguț.
E ca o glumă veche. Bagi cheia în ușă, se sparge fereastră.
Doamne, uită-te la toate astea.
Da, multe studiouri renovează.
Practic dau chestiile gratis. O să pot înregistra un album aici în curând.
Asta ar fi grozav.
Uită-te la tine. Ai CD-uri.
Da, tocmai am trecut de etapa casetelor. Ia un loc.
- E foarte retro. - Am whiskey sau apă.
- Whiskey, te rog. - Sigur că da.
Uite ce ai.
Oamenii de aici îl adoră.
Când cânt la un spectacol și oamenii știu că am făcut facultatea în Bristol,
primul lucru care-l întreabă e dacă-l știu pe iubitul tău.
Mie-mi zici. Eu devin "iubita lui Dave Kohl" acasă.
"Bună, eram o echipă. Ce s-a întâmplat?"
Și știi ce se zice, pune-ți cântecele într-un film.
Asta e casa mea. Aici locuiesc de nici nu știu câtă vreme.
- Îmi place. Da. - Da?
Ai văzut patul? Eu am făcut patul ăla.
Impresionant. Cum te urci acolo sus?
Mă arunc.
Te arunci? Cu o prăjină?
Nu, nu cu o prăjină. E o...
Mă arunc dintr-o săritură.
Doar dacă nu sunt beat... În cazul ăsta...
De obicei cad jos înapoi.
- Doamne. - Fundalul îmi place.
E ca și cum ține chitară,
dar vrea să crezi că e penisul lui.
Zice: "Uite, e o chitară, dar nu e.
Asta mărimea adevărată a penisului meu."
De ce, nu?
O să filmez asta pentru că trebuie să cânți
exact cum ai cântat adineauri.
Bine, cânta tu la chitară, eu nu pot s-o fac când e aia pornită.
Bine. Unde-i...
- E în G. - Știu G.
- Nu-mi place așa. - Pot cânta G.
Nu contează, trebuie să treci peste asta.
- E un exercițiu. - Da. Gata?
Mai încet.
Gata.
- Ce crezi? - Ce cred?
Cred că sunt nervos. Cred că...
Cred că sunt nervos pe tine pentru că e atât de bine
că te urăsc puțin.
Foarte bine.
- Da? - Da.
- Serios? - Da, cum se cheamă?
Nu știu. "Stele pierdute"?
- Îți place? - Nu-mi place.
Cred că e... O ador
și cred că e incredibilă și e...
E despre mine, nu? Nu e despre alt iubit de-al tău, nu?
Nu știu dacă e despre tine, dar e sigur pentru tine.
- Accept și așa. - E cadoul tău de Crăciun
Pentru că nu-mi permit altceva. Crăciun Fericit!
E singurul cadou care-l vreau.
- Da? Crăciun Fericit. - Mulțumesc mult.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
Închide-o!
Bună.
- Mi-ai lipsit. - Și tu mi-ai lipsit.
- Ce ai făcut? - Mai nimic.
Am stat pe aici.
Am mers în niște grădini botanice.
- Serios? - A fost foarte drăguț.
- Frumos. - Da, a fost bine.
Am scris o nouă piesă.
- Da? - Da.
Am fost inspirat în LA.
- Vrei s-o auzi? - Wow. Da.
- Ai fi interesată? - Aș fi foarte interesată.
- O am aici. - Ce captivant.
Fir-ar!
Ce naiba e în neregulă cu tine?
Parcă îmi citești gândurile.
Pentru cine e?
Mim.
Mim de la casa de înregistrări?
Mim care am întâlnit-o...
acum o lună? Acea Mim?
Da.
A fost în LA cu tine?
Da.
Nu știu ce să zic.
S-a întâmplat...
Poate va trece. Poate o să dispară.
Trebuie să văd ce se întâmplă.
Vrei să stai cu capul în capătul ăsta sau în ăla?
Desigur...
Vrei un ceai?
Nu-mi amintesc dacă-l vrei cu zahăr sau...
O să-l fac cum o fi.
Te rog, vii cu mine diseară?
O să cânt niște melodii la un local unde poate cânta oricine.
- De ce nu vii cu mine? - Pentru că îți urăsc melodiile.
Cred că știm amândoi că nu e adevărat...
Scuze, nu am... Nu. Îți ador melodiile.
Mă comport ca o nesimțită acum, de asta trebuie să...
Trebuie să merg acasă.
De asta trebuie să vii cu mine.
Haide. Insist.
Ia aia și vino cu mine.
Vii, nu te las aici.
Mă întorc și îți găsesc capul în cuptor. Vino cu mine.
Doamnelor și domnilor, am o prietenă cu mine în seara asta.
Și dacă e în regulă cu voi, mă întrebam
dacă v-ar place să urce pe scenă să cânte un cântec de-al ei.
- Da! - E în regulă?
Da? Gretta, vii aici te rog?
- Alo? - Salut.
Vorbeai serios aseară, că vrei să semnăm un contract?
Cine e la telefon?
Serios?
Glumesc. Da, vorbeam serios.
Aici am toate costumele.
Îmi aduci un costum frumos și mă faci să arăt bine, prințesă?
- Stai, nu poți să... - Am auzit o melodie aseară
și îți zic eu, e exact
- ce are nevoie casa aia de înregistrat. - Mă bucur.
Nu poți da buzna aici. Nu poți intra așa.
- De ce? - Pentru că așa ne-am înțeles.
- Ai pe cineva aici? - Nu asta e problema.
Avem o înțelegere.
- Alo! - Oprește-te, da?
- E vreun vagabond pe aici? - Nu e comic.
Nu mă lua pe mine în seamă, sunt doar soțul care face un duș.
- Poți să continui să i-o tragi neveste-mii!
Hei.
- Nu e comic. - Îmi pare rău.
Dacă ar fi așa, ție ți-aș spune primul.
- Bine? - Deci nu e așa.
- Îți aduc un tricou și... - Fără aparat de râs!
Oprește-te. Bine?
Vrei să intri? Ai chef de nebunii?
Nu.
www.scenefz.net
Bine, gata?
Și unde mergem, domnule angajat la A&R?
Mergem la partenerul meu să-i arătăm muzica ta. Ai demo-ul la tine?
Nu.
- Nu ai un demo? - Nu.
Ai MySpace, Facebook sau ceva?
MySpace? Nu, eu... Nu nu am...
Știi, ți-am zis, scriu cântece din când în când.
- De ce le scrii? - Cum adică, "de ce"?
Îmi face plăcere și pentru pisică mea.
Serios? Și lui îi plac?
Ea. Da, așa pare.
- Cum știi asta? - Pentru că toarce.
Poate te huiduie.
Nu, toarce și la Leonard Cohen și ea are gusturi bune.
- Poate își bate joc de tine. - Putem să nu mai vorbim de pisici?
- Bine. - Bine.
La naiba cu asta. S-o facem în stilul vechi.
Mulțumesc, Gretta. Mulțumesc mult că ai venit.
O să vorbesc cu Dan un minut.
Mulțumesc.
Nu-mi place, pare cam fără experiență.
Pare să fie cam aroganta..
Ce cauți tu?
Ce, vrei o... adolescenta, star pop,
a cărei mamă a crescut-o de când avea doi ani să devină vedetă?
- Adică... - Nu, nu asta caut,
dar dacă știi pe cineva așa...
Dă-mi banii să fac un demo. O duc în studio.
Îmi dai un producător. Mai aducem niște muzicieni, înregistrăm.
Apoi o să auzi ce aud și eu și pe urmă poți să mă trimiți la naiba.
Oamenii ne trimit nouă un demo. Nu invers.
Noi nu... Nu facem demo-uri.
Suntem prospectori, investitori.
Săpăm după aur.
Fă un demo și te anunțăm noi.
Asta-i tot ce pot face.
Mă gândeam...
De ce trebuie să închiriem un studio?
Pentru că ai nevoie de un birou, un living și izolare fonică.
Laptop, unelte profesionale, câteva microfoane
- și orașul e livingul nostru. - Vrei să înregistrăm afară?
- Așa-i. - Unde mai exact?
Peste tot.
Să-l ia naiba. Nu avem nevoie de un demo. Să înregistrăm un album.
Fiecare cântec îl facem în altă locație.
În tot orașul New York. Și o facem în timpul verii
și devine tributul acestui
nebunesc, haotic oraș care e New York.
De exemplu sub pod în Lower East Side.
Pe Empire State Building.
Bărci care plutesc în Central Park.
Chinatown. Catedrala Saint John the Divine.
La metrou, în Harlem, peste tot, bine?
Și ce facem dacă plouă?
Orice s-ar întâmpla, noi înregistrăm.
- Dacă ne arestează? - Continuăm. Va fi frumos.
Îți place?
Ce crezi? E bine.
- E bine. Haide. - O vei produce?
- Eu? - Da.
Nu, nu am mai făcut asta de mult.
Vom găsi un producător tânăr.
- Nu, dar vreau s-o faci tu. - De ce?
Pentru că vreau eu.
Îți dau chitare, dar neapărat avem nevoie de pian.
Să completeze chitările.
- Am înțeles, îmi place. Gata. - Gata.
Primul studio de înregistrări mobil Jaguar...
e gata.
- E genial. - Unde vrei să mergem?
Avem nevoie de muzicieni. Muzicieni nefericiți și plictisiți.
Și pe urmă aduci vioara și violoncelul.
Întâi violoncelul și apoi vioară.
Când începem cu chitara,
vreau să devină un alt tip de melodie.
El e Malcolm. Malcolm e un copil minune.
Cântă la vioară de când avea cinci ani.
Practic am început de la patru ani.
Patru.
Și ea este sora lui mai mare, Rachel.
E la Școala de Muzică din Manhatan cu bursa întreagă.
- Prima din clasa ei. - E uimitor.
Uite cum stă treaba. Nu-mi permit să te plătesc în avans,
așa că vreau să-ți propun un contract cu cotă parte din profit.
Sună bine?
Da, atât timp cât nu este Vivaldi.
Nu este Vivaldi.
E super. Nu, nu, nu. Nu sunt... E bine.
Categoric ne trebuie un pian. Și să simți chitara în fundal.
- Și major... - Am înțeles, îmi place.
Steve, superb.
- Zach, ce se întâmplă? - Îmi dau demisia.
- Baftă, fetelor. - Pa!
Păstrăm legătura, da?
Când ajungem la chestia aia cu chitara
Vreau să devină un alt tip de cântec cu totul diferit.
Vreau să fie punk cu pop.
Și să ne distrăm.
A, e acasă.
Dane, ce faci?
La fel ca Troublegum. Problemele mele s-au terminat.
- Ce zici să-mi oferi puțină dragoste? - Asta e, paradisul gangsterilor.
- Da? - Mă bucur să te văd.
Mulțumesc, mulțumită ție.
Îmbrățișează-mă. Nu știu cine ești, dar...
Ea este Gretta. O mare compozitoare și cântăreață.
- Haide inca odata. - Iarasi?
Unde ai fost? Au trecut doi sau trei ani.
- Nu îmi place treaba asta. - M-am dat deoparte puțin.
- Una, alta. - Așteptând următoarea mișcare.
Anticipând următorul hit.
Știu că ai multe de dovedit. Corect?
Am stat deoparte căutând un nou sound.
Nu am fost prin zonă.
Da, atunci dacă nu-i bine, e greșit.
Și drumu-i lung,
și ești la fel de tare precum următorul pas.
- Simți asta? - Bun, omule.
- Cam asta e. - La naiba, a fost ca o...
activitate paranormală chestia aia care m-a mișcat tot.
- Mă cunoști doar. - Mă bucur așa mult să te văd.
Așa frumos.
Grăsanu' Jimmy, ai notat asta?
- Da, am notat-o. - A fost excepțional de bine.
Ia-mă de mână, iubito, haide. Ce pot sa fac pentru tine, frățioare?
Un album în viitor?
- Așa e. - Asta e nebunie.
Aș fi vrut să mă fi gândit la asta. Ce vrei să fac?
Am nevoie de muzicieni. Am nevoie de un basist și un baterist.
- Am mulți muzicieni. - Problema e, că nu-i putem plăti.
La naiba, o să-i plătesc eu.
- De ce? - Cum adică, de ce?
Pentru el, desigur.
- Acum, hai... - Nu.
- Hai cu trupul tău cel sexy în piscină. - Haide.
Nu, nu mă atinge. O să te omor... așa voi face.
E englezoaică. E puțin încuiată.
Da. Da...
- Succes cu albumul, Gretta. - Mulțumesc.
Tot ce vezi pe aici, casa asta, mașinile astea,
toate sunt datorită lui, și nu uit niciodată asta.
- A înțeles. - Nu, nu, nu, nu, nu.
N-ai de unde să știi.
Un tip ca asta o dă-n bară pentru câțiva ani
oamenii îl pierd din vedere și nu-l mai tratează
cu respectul care i se cuvine.
Nu asculta nimic din ce-ți spune. E minciună.
- Haide. - Ba da.
- Mulțumesc. - E în regulă.
- Pa. - Pa.
- Orice ai nevoie, bine? - Te iubesc, omule. Mulțumesc.
Îmi place de ea.
Vorbești serios. Asculți asta? Pe bune?
O s-o folosim. Va fi genial.
- Tu ești genial. - Tu nu asculți asta.
Nu-mi vine să-mi cred urechilor.
O să faci asta extraordinară, frumoasă.
- Îmi place. - Ai înțeles?
Puștii ăia o să fie în toată melodia.
- Vino aici. - Ca să știi.
Ia asta.
Copilașii, yo, yo, yo, yo, yo, yo!
Lasă-mă să mă uit puțin.
Ascultă, trag un cântec aici
Vreau să fiți tăcuți pentru 5 minute.
- Nu, merci. - O să.. vă plătesc.
- Cat? - Un dolar de fiecare.
- Glumești. 5 dolari. - 5 dolari pentru voi toți, băieți.
Bine, 2 dolari, de fiecare.
- Nu. - În niciun caz.
Bine, bine, bine, 5 dolari de fiecare.
O să facem asta pentru 5 dolari
și 5 acadele, una de fiecare.
Aruncă un pachet de țigări și o brichetă.
O să vă dau câte o țigară de fiecare să fumați
și să o împărțiți și cutie de chibrituri, bine?
- Da. - Bine. Știți să cântați?
Da! Asta a fost!
Da, o să meargă.
Doamne, e Empire State?
Da, chiar acolo.
- Da? - Oprește aici.
- Ia asta. - E chiar bine.
- Da, e bine. - Vântul e bun, nu?
Nu e prea tare. E bine, bine.
Cred că e bun.
Și ne putem uita la ferestrele oamenilor ceea ce mereu e haios.
Vrei să vii cu mine s-o luăm pe Violet?
- Se poate? - Da, haide.
- Tare! - Frate, poftim!
Mulțumesc foarte mult.
Uite-o. Ea e.
Ea e Gretta. E compozitoarea de care ți-am spus.
- Bună, ce mai faci? - Fiica mea, Violet.
Cine era frumușelul? Cel cu cămașa albastră.
- Greg, l-ai observat? - Sigur, adică, cine nu l-a văzut?
- E superb. - Și, cu siguranță, nu e de nasul nostru.
Nu e de nasul tău?
Adică, nu se uită înspre fetele ca tine.
Ignoră-l.
Cum faci pe cineva să vadă că-l ignori dacă el te ignoră?
Nu te ignoră. Ești frumoasă.
Știe că ești acolo. Doar că joacă cu mănuși.
Dar...
Adică, trebuie să fii foarte sigură că îți place de el, cu adevărat.
Nu e doar un băiat de la școală cu care e bine să fii văzută.
Nu, chiar îmi place de el.
Atunci, trebuie să găsești o mod ca să-l faci să te invite la o întâlnire.
Da, dar cum?
Pentru început, nu te mai îmbracă ca o tipă ușoară.
Am crezut că așa sexy este tendința americană.
Nu, este un fel de sexy. E foarte, foarte sexy
dar nu lasă prea multe imaginației, înțelegi?
Așa cred.
Vrei să mergem la cumpărături?
Da.
- Da? - Da. Bun.
Mergem la cumpărături.
Am ajuns.
- Mulțumesc. - Da.
Noroc cu restul albumului.
- Sună tare. - Mulțumesc.
- Ai cheia? - Da, o am.
Ar trebui să vii să cânți pe o piesa.
Nu știu să cânt. Știu să cânt puțin la chitară.
- Dacă asta... - Înregistrăm unul joi.
O să fie simplu. Ar trebui să vii să cânți.
Pot, tata?
Trebuie să... Trebuie să mă gândesc la asta.
Ce faci?
- Nu e frumos. - Ce? Ce?
Nu știu dacă știe să cânte la chitara destul de bine ca să cânte într-o melodie.
Nu vreau s-o fac de râs. Și dacă știe?
Uite, o să fie ușor. Lasă-o să încerce.
Da?
Bună, iubito. Bună.
- Unde e Violet? - Păi... Violet!
Ascultă, mă întrebam
dacă crezi că ar fi bine dacă ar veni să cânte la chitara
la unul din cântecele astea pe care le înregistrez joi?
Cântă groaznic la chitară.
- Nu e rea. - E groaznică.
Cred că o să fie bine.
- Păi, va.. - Da, la 5, o aduci?
Adică, cum vrei tu.
- Da, o să-ți trimit adresa. - Adică, o s-o aduc.
De ce nu vii și tu?
- Haide. - Nicio șansă.
Haide. Doar vino, va fi distractiv.
- Vreau să vii. - Cred că va fi bine. Bine.
Voi veni, poate.
- Mulțumesc. - Bine.
- Pa. - Mulțumesc.
Pa.
M-am bucurat să te văd astăzi cu Violet.
- Trebuie să-ți fie greu să n-o vezi mai mult.
Da, e...
Și de ce n-o faci?
Adică, e evident are nevoie mai mult de tatăl ei.
Ce, acum ești de la asistența socială?
Nu, doar spun așa.
Trebuie să-ți fi fost foarte greu să pleci
mai ales după ce ai văzut cât de mult te vrea lângă ea.
Am plecat. Ne vedem mâine dimineață.
La naiba, la naiba.
Dan.
Uite, îmi pare rău. Îmi pare rău.
Ce? Ce vrei de la mine? Ce joc faci?
Ce vrei să spui?
Uite, eu doar...
- Ce? - Am văzut ce dulce a fost azi
și mi-a părut rău că tu să stai departe de asta.
E așa o porcărie. Stăteai acolo și mă judecai.
Crezi că am ieșit din relația aia
pentru că aș fi un fel de egoist, un nenorocit deprimat
- ceea ce sunt, apropos. - Nu, nu cred
că ești un egoist, nenorocit deprimat. Cred că ai lăsat problemele
- să-ți stea în cale întreaga ta viață. - O iubito, iubito.
Chiar îți arăți vârstă acum.
N-ai nicio idee ce se întâmplă cu doi oameni
după 18 ani de căsătorie, bine?
Și pentru că ești dispusă să aștepți un fraier
care te-a trădat, asta-i treaba ta.
Îmi pare rău, ai dreptate.
Am investit mult timp și efort în relația aia
și nu, nu renunț așa, din cauza unui obstacol în cale.
"Obstacol în cale"? Am plecat din relația aia
pentru că am avut o căderea nervoasă
și ea și-o trăgea cu un alt tip
plănuind cum să înceapă o viață nouă cu el
în timp ce eu aveam grijă de copilul meu.
N-ai nicio idee despre ce vorbești.
Habar n-ai de nimic!
Pleacă în Europa, ca să lucreze la un eveniment
și sfârșește prin a se întâlni și a se îndrăgosti de un cântăreț.
Pac, pac. O lovește trăsnetul.
Foc de artificii și tot tacâmul.
Și înțelegerea a fost că aveau să se întoarcă
și să le spună partenerilor lor că s-au îndrăgostit
și că o să-și petreacă restul vieții împreună.
Așa că, mă duc la aeroport, ca s-o iau
și ea iese afară mai întâi. Asta-i povestea.
Și în ziua următoare bagajele sunt făcute
și noi îi spuneam lui Violet ce o să se întâmple.
Și ce s-a întâmplat?
El s-a retras. S-a urcat în avion
s-a întors la viața lui, și-a închis telefonul,
și n-a mai auzit de el niciodată. M-am mutat în alt dormitor
Ea așteaptă un telefon care nu mai vine
eu devin un...
Și îmi pierd firea puțin.
- Îmi pare rău. - Nu.
Poate oamenii din industria muzicală nu sunt buni parteneri de viață.
- Sau tați. - Cu siguranță, așa pare.
Nu m-am referit la partea cu tații. Tu ești un tată foarte bun.
- Da, așa e. - Poate nu ești un partener bun.
Ce e asta?
- Asta? - Da.
- E un spliter. - A.
Este pentru 2 seturi de căști care intră într-un singur loc.
- Da. - De fapt...
- de la prima mea întâlnire cu Miriam. - Chiar așa?
Ce vrei să spui?
Ne-am plimbat tot orașul ascultând la CD player-ul ei.
Nu cred că ne-am spus mai mult de 2 cuvinte toată seara.
Era ajunul Anului Nou, și două luni mai târziu eram căsătoriți.
E minunat.
Ce fel de muzică ai în telefon?
Nu te las să intri în melodiile mele. Chiar nu te las.
Sunt multe plăceri jenante și vinovate.
Și la mine. Poți spune multe despre o persoană după muzică pe care-o ascultă.
Știu că poți. Asta mă îngrijorează.
- Deci o să facem asta? - Bine.
Bine, s-o facem.
E o alegere bună!
Da. O, Da.
- Genial. - Genial.
- Perfect, nu-i așa? - Da, da.
- Super. - Da.
Da.
- O, nu, am uitat...! - Ce?
Bine, bine, trebuie să dansăm.
- Ce? - Trebuie să dansăm!
Bine, bine.
- Da, trebuie să... - Unde?
Trebuie să dansăm.
- Pe aici, știu, știu, știu. - Pe aici.
Sunt chiar speriată, poate ți se pare siropos
dar e unul din cântecele mele preferate din unul din filmele mele preferate.
Ești gata?
E bun, nu?
De aceea iubesc muzica.
- Ce? - Una dintre cele mai banale scene
este deodată îmbunătățită cu semnificație, înțelegi?
Toate banalitățile astea
pe neașteptate se transformă în...
adevărate perle frumoase, efervescente,
din muzica.
Trebuie să spun, pe măsură ce mă maturizam perlele astea...
deveneau din ce în ce mai rare pentru mine.
Mai mult corzi decât perle?
Da. Trebuie să călătorești peste multe corzi
ca să ajungi la perle.
Momentul ăsta e o perlă, Gretta.
Cam așa e, nu?
Totul a fost o perlă.
Bună!
- Bună. - Salut, Steve.
Vino să vezi. Iubitul tău tocmai a câștigat un Music Gong.
- Nu se poate. - N-o să crezi.
Și-a făcut ceva la față.
Mulțumesc foarte mult.
Sunt puțin entuziasmat. E incredibil.
Dovedește că un tip de nicăieri poate să reușească
dacă-și urmează visurile.
Am tot exersat discursul ăsta cu o sticlă de șampon in baie
toată viața mea. Da...
- Doamne, mulțumesc. - Frumoasă barbă, ratatule!
Ce visuri? Nici măcar nu le-am visat!
- Nu-mi amintesc visurile alea. - De unde știi?
Pentru că-l cunosc.
Poate erau visuri personale.
Poate nu ți-a vorbit niciodată despre ele.
Cu cine am trăit în ultimii 5 ani?
Iubito, ai trăit cu un star rock.
Doar că el n-a știut.
Nu conta, dar acum că știe
trebuie să-ți spun, că oamenii ăștia s-au căsătorit cu el.
Se îndrăgostesc de muzică, se îndrăgostesc de lumini
se îndrăgostesc de drumuri de fete, și toate nebuniile astea.
Și indiferent cât de mult încearcă
n-o să fie niciodată în stare să facă o femeie fericită.
Bine. Ne vedem dimineață.
Suge un deget!
- De ce-ar face asta? - Nu știu.
De ce-ar face-o cineva? Să-ți spun eu de ce-ar face-o.
Vrea să arate că tipul care nu-și dă seama... Mi-am lăsat barbă.
Am fost atât de ocupat, pierdut în gânduri scriind muzica
încât nu mi-am dat seara, că barba mi-a crescut până la nivelul gâtului.
O să fiu chiar siropoasa.
L-am iubit că o proastă.
Nu cred că e siropos. Cred că e un cântec fenomenal.
- Chiar așa? - Da, sună ca un cântec.
Cred că sună ca un cântec pe care ar trebui să-l scrii chiar acum!
- Chiar acum? - Notează.
- Notează, notează. - Bine, bine.
Intri în atmosferă.
- Spune, "Intru în atmosfera" - Intru în atmosferă.
N-o spune că o englezoaică stilată
- Spune-o că cineva din New York. - Du-te dracu'!
Spune, "Intru în a dracului atmosfera"
- Intru în a dracului atmosfera. - Intru în a dracului atmosfera.
O să scriu un cântec. Nici că-mi pasă.
O să scriu un cântec.
- De fapt, taci din gură. - Bine, șușotesc...
Bine, formez.
- Bine, începem. - Speaker.
Bună, sunt Dave Kohl.
Probabil sunt ocupat făcând ceva grozav, așa că lăsați un mesaj
și poate nu voi putea să revin, niciodată!
Încă una?
Bună.
Toată lumea, e... e Miriam.
Ea e Gretta.
- Ea e fiica mea, Violet. - Încântată de cunoștință.
Hai, iubito.
Miriam, mulțumesc. Mulțumesc.
Nu e prea sus, nu-i așa?
Nu e prea sus pentru un bas. Exact.
Nimeni n-ar trebui să cânte la bas decât dacă e drogat, nu?
Vrei să-ți reglez volumul sau ești bine? Bine.
Nu, nu, nu, nu, nu. Țineți sus, țineți sus, țineți sus.
Rachel, la început... da, la început
intra puțin mai gradat.
- Grăsanu' Jimmy, haide, omule. - Care-i treaba?
Bine omule, bine.
- Poliția n-o să pună mâna pe tine sus aici.
Să auzim basul ăla, frățioare.
- Te-am prins iubito, te-am prins. - Haide, omule.
Îmi pare rău, stai puțin. Cânți la bas?
Ai ieșit din melodie. Erai bemol.
Pentru că am citit pe internet că ai cântat la bas.
Văzând că o avem pe Violet
făcând chitara pe bucata asta ar trebui să fie o afacere de familie.
Sunt producător pentru că nu cânt la bas, iubito.
Da, ești. Trebuie s-o faci.
Bine, bine.
Intră când vrei. Poți aștepta.
Ca să știi, nu complica lucrurile.
- Bine. - O să fie bine.
- Nici maca nu știu dacă o să cânt. - Cum zici tu.
Dacă vrei s-o faci, fă-o, bine?
E absolut tare.
Nu prea mă simt că ar trebui s-o fac
sau să dovedești ceva. Tipii ăștia sunt muzicieni serioși.
Putem să... Scuze, putem lua 5 minute pauză?
Bine, să luăm 5 minute pauză. 5, nu 10.
Bună. Am revenit în New York pentru o cântare.
Ți-am primit mesajul cântat. Trebuie să te văd.
Sună-mă, te rog, sună-mă.
- Dă mai încet muzica aia! - Mai dă-ne 3 minute!
- Sun poliția! - Ba n-o suni!
Doamne, Violet!
Hei, acum poliția. Hai, să mergem.
- Bună. - Felicitări.
Mulțumesc. Ar trebui să sărbătorim acum!
- Pentru albumul tău? - Pentru albumul nostru.
- Sigur? - Da. Nu te aprinde prea tare.
- Doar încerc... - Bine.
Ar trebui să dăm noroc cu asta?
La naiba, cum pot oamenii să bea asta?
O să jucăm un joc, bine?
O să cântăm un cântec pe care e imposibil să nu dansezi.
Vă provoc să nu dansați pe cântecul ăsta.
Așa e bine, e bine!
Știi că vrei s-o faci! Știi că vrei s-o faci!
Unde e?
Știi că vrei s-o faci! Vrei, vrei.
Aici este, aici este!
Ne vedem.
O să le duc acasă.
- Tare. - Noapte bună.
Noapte bună.
- Pa. - Mulțumesc pentru tot.
Nu, eu iți mulțumesc.
- Ne vedem. - Pa!
- Noapte bună, Gretta. - Noapte bună, Gretta.
O să fie minunat.
Deci, cum a fost turneul?
Turneul a fost extraordinar, istovitor, pedepsitor
- inspirat. - Te-ai regăsit?
Nu știu.
Cu siguranță ai găsit o barbă. Uită-te la ea.
Da. E... intensă.
- E mare. - Da.
A mers și Mim cu tine, în turneu?
Vrei să intri direct în subiect?
- Da? - Sunteți...
cel mai fericit cuplu? Sau... v-ați despărțit după o lună
și ea s-a întors la New York cu autobuzul?
De fapt... a fost cu trenul.
Îmi pare rău. Sunt o rea.
Nu, ai dreptul s-o faci.
Deci... ce ai mai făcut?
Doamne, e minunat... Gretta.
- Sigur? - Absolut.
Sunet ambiental, și... orașul.
Asta e? Fără îndoieli? Nimic?
Nu... doar așa cum auzi.
- Doamne, e super. - Da.
- Chiar ți-au propus un contract? - Nu.. chiar nu știu.
Trebuie să o asculte partenerul lui mai întâi. Apoi, vedem.
Nu-mi vine să cred ce a făcut cu cântecele tale.
Știu. E extraordinar.
- Ar trebui să-l pui să-ți facă albumul.
Nu, e prea târziu.
Tocmai am terminat de înregistrat albumul în LA.
Am înregistrat în câteva studiouri pe drum.
- Deci cum se numește? - "Pe drumuri".
La fel ca Kerouac.
Da. Da, așa e.
De fapt e un nume îngrozitor pentru un album.
Nu, eu...
- Adică, pentru el a fost bun. - Nu, e urât.
- E... - Știu că știi că e urât.
Nu, eu...
- Știi... - Oricum, ți-ar plăcea să-l auzi?
- Mi-ar plăcea foarte mult să-l aud. - Bine.
Bine... ce crezi?
Cred că trebuie să-l ascult din nou.
Nu. Nu, vreau... Vreau reacția ta de moment.
Reacția mea de moment?
Bine...
Cred.. cred că ai pierdut cântecele în producție.
Înțelegi? Bine, să luăm de exemplu "Lost Star".
L-am scris că și balada și... nu știu..
Sună ca o bucată de stadion pop.
Da, dar am vrut să-l transform într-un hit.
- De ce? - De ce? Ce fel de întrebare e asta?
Tu ești compozitoarea. Ai merit doar pentru că l-ai scris.
- E important pentru tine. - Da, dar...
Nu trebuia să pierzi cântecul în el. Adică, e...
E delicat. Eu chiar... eu doar...
Cred că ar trebui să-l remixezi.
Dar tuturor le place, când facem asta. E uluitor.
Trebui să vii să-l vezi live.
Reacția la el, se schimbă energia din sală.
De ce ești așa îngrijorat de ceea ce cred alți oameni?
E... e cântecul nostru.
Este, dar, nu despre asta e vorba în muzică?
- Este de a o împarți cu lumea. - Nu, nu cântecul ăsta, Dave.
Bine atunci, pe cine punem să-l remixeze?
Mim. Poate ar trebui să-l pui pe Mim să-l remixeze.
Sigur? Bine, deci n-are nimic de-a face cu albumul.
Așa crezi?
Nu, nu deveniți așa
cuplu de business muzical.
Certându-ne din cauza.. albumelor noastre.
Partea haioasă despre asta e că aș arunca înregistrările astea în ocean
dacă am putea să continuăm conversația asta acum.
Despre asta vreau să vorbim. Bine?
Și dacă aș putea cumva să spun ceva, sau să fac ceva
care să desfacă ceea ce ne-am făcut nouă, atunci spune-mi...
spune-mi că pot să fac. Ajută-mă.
Chiar așa?
Chiar l-ai arunca în ocean?
Chiar... ai vrea s-o fac?
Nu.
Nu, cred...
Cred că totul s-a schimbat.
Și mi-e puțin greu să mă adaptez.
Știu. Are sens.
Dar trebuie să găsim un mod să...
să trecem peste asta, să trecem peste asta împreună.
Când... când ți-ai dat seama de asta?
Când mi-ai cântat în mesageria vocală.
Mi-am dat seama că nimeni, întreg la minte
n-ar face așa ceva... și asta m-a dat gata.
M-a zdrobit. Tu...
m-ai cucerit complet.
Nu încercam să te dau gata, încercam să-ți spun să te duci naibii.
Și asta am făcut. Și...
și acum... te-ai întors
și ai redeschis rana, și cred...
cred că trebuie să plec. Ia asta.
O să plec, pentru că e puțin prea mult.
Te-am auzit. Doar...
Nu te grăbi. Nu plec nicăieri.
- Ai de gând să stai pe bancă? - Da, o să trăiesc pe banca asta.
Vino la Gramercy.
Sâmbătă, te rog.
Doar ascultă cântecul. Vreau să vezi...
cu toți se îndrăgostesc de ceea ce ai creat.
Te rog să nu-l cânți așa.
Bine.
Uită-te la tine. Însuși imaginea bunului gust. Asta-i fata mea.
- Nu se poate. - Asta e.
- Asta e? - Da.
- Iată-te. - Da.
Arăți bine. Uite ce tare ești.
Pot păstra asta? Să le-o arăt prietenilor mei?
La naiba, da. Pentru asta e, iubito.
- Uită-te la tine. De râs. - De ce a așa de râs?
Habar n-am avut că ești așa de talentată.
Habar n-am avut.
Ești că... ești o cântăreață de chitară adevărată.
Chiar ai talent. Serios.
Ce, vrei să-mi fac trupa acum, și...?
Da. Hai să ne facem trupă.
- “Hai se ne facem trupă"? - Da. De ce nu?
O să te înregistrez. O să-ți fiu producător.
Îmi place ideea asta.
- Ție îți place? - Da.
Ești... motivat acum?
E o afacere de familie. E că Jackson Five.
- Poftim. - Mulligan Three.
- Vii? - Nu. O să plec...
Mă duc să-i pun asta lui Saul, să văd dacă poate obținem vreun contract.
Noroc. Să-mi spui cum merge.
Te iubesc.
Știu asta.
Hei..
Du-te... Da. Așa drăguță.
Pa.
Mulțumesc că ați venit, băieți.
E fantastic. Ai un album bun.
Și... mi-a lipsit când l-am ascultat prima oară dar nu vreau să-mi mai lipsească.
Ne bucurăm că-ți place. Așa că...
Am ajuns la unele dintre conexiunile studioului meu din LA
și m-am gândit că putem pune prima melodie
într-un film... în filmul care trebuie.
Este o sezon pilot chiar acum.
Nu ne interesează deloc treaba asta.
Bine, ce vă interesează atunci? Ce facem aici?
Cred că Dan își vrea slujba înapoi.
Da, sigur. Ce? Ia biroul meu. Nu-mi pasă.
Bine, în regulă, deci cum...
Cred că vreau să știu cum funcționează?
Scoatem albumul, îl vindem pentru...?
Hai să zicem că un album costă 10 dolari pentru un CD
Artstul primește 1 dolar.
La fel și la editură, un dolar de carte.
Cred că doar mă gândesc
mă concentrez pe asta,
adică albumul nu are niciun cost de producție.
- Pentru că l-am făcut noi. - Da.
Și apoi distribuția, adică nu se va duce în magazine,
va intra online, și publicitatea va fi cum, din gură în gură?
Așa că, mă întreb de ce
luați voi 9 din cei 10 dolari ai mei?
Gretta, ești o tânără inteligenta
și ești un artist hotărât
și ai un proiect minunat.
Și cu echipa corectă în spatele tău ca să te împingă și să te ghideze
în direcția corectă și poate să angajeze un producător să remixeze câteva melodii
ai putea avea un cântec hit și o carieră foarte lungă
dar... de fapt, depinde de tine.
I-ai avut. I-ai încolțit.
Știu. E uimitor atunci când nu ești atât de interesat
dar câștigi rundă.
Asta, mie nu mi-a ieșit bine niciodată.
- Adică, am aflat că a ieșit foarte bine. - Da.
O să obții un contract.
Fraierul ăla, o să-ți ofere un contract, iubito.
Poate o să trebuiască să faci un mic compromis, dar...
- Niciodată. - Desigur.
Dar trebui să faci o serie din astea.
- Ce vrei să spui? - Ai putea face, că..
"Seriile Europene."
Îmi place asta.
- “Casetele din Paris", "Întâlnirile din Praga"
"Înregistrările din Berlin..."
- Da. - Să mergi în toată Europa cu trenul.
Am putea lua toată gașca.
Rachel, Malcolm, Steve.
- Deci... - Deci...
Bine, presupun că ne vom mai vedea.
Mulțumesc.
Mulțumesc foarte mult.
Omule.
Mulțumesc.
- Se schimbă chitara. Bine! - Bine!
Cântecul următor mi-a fost oferit
de o compozitoare minunată și o femeie și mai minunată.
Da. E un cântec foarte special... și o să cântăm aranjamentul ei.
Deci, dacă e aici nu sunt sigur că este...
mi-ar plăcea să vină sus și să cânte alături de noi.
E o chitară chiar aici, așa că, dacă ești aici, te rog...
vino alături de noi. E un cântec cu adevărat special pentru mine, deci...
Să ascultăm cântecul acesta în viziunea ta.
Pentru fratele meu Jim.
Bună. Bună.
- Unde te duci? - Acasă.
La ce te gândești?
Numi doresc să-mi lanseze albumul, casa ta de producție.
Bine.
- Bine? Sigur? - Păi...
Nu, pentru că m-am gândit că o să fii supărat rău.
Nu. E albumul tău.
Atunci ce vrei să faci cu el?
- Iată-l. - Da.
Asta-i tot albumul pentru 1 dolar.
Un dolar pe o carte. Toată treaba.
Acum, odată ce iese, asta e.
- S-a dus. - Da.
- Sigur vrei să faci asta? - Da.
- Ce-ai zice de 2 dolari? - Ești un capitalist.
Nu, 1 dolar e cinstit, și atunci o să-l împărțim egal cu toți,
și Malcolm și Rachel, cu toți. Haide.
Odată ce apăs asta, asta e. O să mă războiesc cu întregul sistem.
E așa tulburător.
- Bine... - Ce faci?
Chem întăriri.
Ce?
Ia uite aici. Trouble Gum vrea să ne pună albumul pe Tweeter.
Cât fani are?
Se pare că toată lumea.
Toate ființele umane sunt fanii lor.
Dle Mulligan.
- Bună dimineața. - Bună dimineața.
Noutăți pentru dvs. pe Interwebs.
- La naiba. - N-ai știut nimic de asta?
- Nu, câte a vândut? - Nu?
10.000. Astăzi.
- Troublegum l-a pus pe Tweeter. - Dacă Troublegum a ajutat-o
este pentru că au plăcut-o, bine?
Sunt artiști Sunt super...
- N-ai știut nimic de asta? - Nimic. E cam haios totuși.
- Chiar așa? - E foarte haios, omule.
Boo-boo, știi cum să le încasezi, băiete.
Sunt bune. Sunt chiar bune.
- Este. E puțin epic. - Da.
Fă-ți curat în vestiar.
Ne vedem mai târziu.