Do you want subtitles for any video? -=[ ai.OpenSubtitles.com ]=-
OMUL BICENTENAR
- Drăguţa casă. - Am văzut altele şi mai frumoase.
Toată lumea să coboare.
- Bună ziua. - Bună ziua, domnule.
- Unde vreţi să punem asta ? - Puneţi-o acolo.
Haideţi oameni buni. Am o surpriză.
Vreţi să-l punem aici, domnule ? Aici e loc.
Du-l acolo.
Iubito, te rog dă-te de lângă el.
- Ce este tati ? - Aşteaptă.
Mulţumim, domnule. Bucuraţi-vă de NDR-ul dvs.
North Am Robotics, model casnic, NDR-114.
Număr de serie 583625.
Bună.
Voi formaţi o familie ?
Cred că da.
- Este înfricoşător. - Nu-i înfricoşător. Este o prostie.
Mă îndoiesc.
Familia lui Jenny Harrison are unul. La fel şi Kate McCalister.
- Toţi sunt la fel. - Ce este ?
Este un android.
Ce este un Andrew ?
Ăsta va fi numele meu ?
De ce nu ?
Sună bine.
- Bună, Andrew.
- Bună, domnule.
Aţi vrea să auziţi "Cele Trei Legi ale Roboticii" ?
Se spune că este o prezentare foarte interesantă.
Desigur.
Domnule, vreţi să vă daţi un pas înapoi pentru o prezentare maximă ?
Prima Lege a Roboticii :
"Un robot nu poate răni o fiinţă umană...
... sau, prin pasivitate, să lase ca o fiinţă umană să fie rănită".
A Doua Lege :
"Un robot trebuie să asculte toate comenzile oamenilor...
... mai puţin acele comenzi care intră în conflict cu Prima Lege.".
A Treia Lege :
"Un robot trebuie să se apere pe el, atâta timp cât asta...
... nu intră în conflict cu primele două legi".
Andrew, să nu mai faci asta niciodată.
Sigur că nu, domnule. Asta se face o singură dată.
Mai este o altă opţiune pe care sunt obligat să v-o prezint.
Puteţi avea un robot cu sau fără personalitate.
Vreţi să vedeţi o demonstraţie a chipului de personalitate ?
Nu, mulţumesc. O să ne mulţumim cu ce avem.
O alegere înţeleaptă, domnule, dacă-mi permiteţi să spun.
Bun, tu vei sta aici, jos.
Ai tot ce-ţi trebuie ?
Am nevoie de acces la o sursă de energie.
Bine.
Noapte bună, Andrew.
Cu siguranţă este, domnule.
Nu, Andrew, răspunsul corect la "Noapte bună" este "Noapte bună".
- Noapte bună. - Da.
Ai spus "Da".
Dar răspunsul corect la "Noapte bună" este "Noapte bună".
- Noapte bună, Andrew. - Noapte bună, domnule.
Trebuie să o spui doar o dată.
Sau o voi spune încontinuu, domnule...
... într-o buclă verbală infinită.
Exact.
Mulţumesc, domnule.
Noapte...
... bună.
Mă scuzaţi, domnule.
- Iubitule, nu vreau ca el să se ţină toată ziua după mine prin casă.
Nu-l poţi opri ?
- Dă-i ceva să facă.
O să fie bine.
Centurile de siguranţă.
"Bună dimineaţa, dle Martin. Temperatura de azi va ajunge până la 70".
La revedere, mamă !
- O zi bună, iubitelor ! - O zi bună, iubitelor !
- Andrew, este foarte bună. - Mulţumesc, domnule.
- Nu credeţi ? - Eu cred că pute.
Suge ? Cum ? Găinile nu au buze.
A fost răutăcioasă.
Ai grijă cum te porţi, domnişoara.
Nouă ne place.
Chiar că vă place, domnule.
Bucătăria.
Este în regulă acolo, domnule.
Nu. Du-te la bucătărie acum.
Bună.
Haide.
E o mare păcăleală.
Doar o fată drăguţă.
Şah.
Andrew, vrei să vii sus ?
- Să mă duc ? - O să fie bine.
Da, domnişoara ?
Vrei să deschizi geamul, te rog ?
Sunt bucuros să fiu de ajutor.
O adiere minunată.
Acum sări.
Nu.
Sări pe geam.
- Ai auzit ceva ? - A fost cutremur ?
Îmi pare rău de deranj.
Pot să intru ?
Ce s-a întâmplat ?
De dragul armoniei în familie...
... sunt programat să nu spun.
Amanda ! Grace !
Veniţi jos, acum !
- Intră, Andrew. - Mulţumesc, domnule.
Andrew nu este o persoană. Este o formă de proprietate.
El nu este....
Dar şi proprietatea este, de asemenea, importantă.
Aşa că de acum încolo, ca o problemă de principiu...
... în această familie, Andrew va fi tratat ca şi cum ar fi un om.
Nu vor mai exista încercări de a-l strica.
Să-l stricăm ?
Sora ta a încercat să-l omoare pe Andrew.
Şi tu ?
Scuze.
Haideţi. Toată lumea în pat.
Te vei descurca ?
Sunt capabil de autoîntreţinere, Sir.
Bun.
- Noapte bună, Andrew. - Noapte bună, Andrew.
Domnişoara ! Am indicaţii precise privind siguranţa ta...
... şi asta este o zonă nesigură. Acum, dă-te jos.
Ok.
Mulţumesc.
"Cred că o să fie senin diseară"
"Şi eu !"
"La fel şi eu"
El este favoritul meu.
Drăguţ.
Vrei să-l ţii ?
Era favoritul meu.
Nici măcar nu se mai fabrică.
Nu poate fi reparat ?
Nu, nu poate !
Eşti terminat !
Te urăsc.
Pleacă de lângă mine.
Îl putem repara ?
Nu, uită-te la el. Este făcut bucăţele. Îmi pare rău.
Nu mai e nimic de făcut.
Da, micuţa domnişoară ?
Este cel mai frumos cadou pe care l-am primit vreodată.
Sunt bucuros că am fost de ajutor.
Vrei să vii cu mine ?
Are vreo legătură cu fereastra ?
Nu.
Poţi sta aici.
Numele lui este Woofy.
Şi de acum îţi aparţine.
Woofy ?
Deoarece câteodată latră.
De îndată ce începe să te cunoască.
Mulţumesc mult.
Cu plăcere.
Trebuie să mă culc acum, Andrew.
Da.
Eşti drăguţ să....
Desigur.
Noapte bună, iubito.
Noapte bună, Andrew.
- Micuţa domnişoară. - Da, mulţumesc.
Domnişoara ?
- După dvs. - Mulţumesc.
Cu plăcere.
Andrew, tu ai făcut asta ?
Da, domnule.
Un robot nu poate să mintă, Andrew.
Nu este chiar adevărat, domnule.
Pot minţi dacă cineva mi-a ordonat să mint...
... sau dacă este necesar pentru a apăra un om...
... sau pentru siguranţa lui.
Într-adevăr, eu am sculptat asta pentru mica domnişoară.
- Şi tot tu ai făcut şi schiţă statuii ? - Da, domnule.
De unde l-ai copiat ?
Să-l copiez, doamnă ?
Doar nu l-ai făcut din mintea ta.
L-ai luat din vreo carte sau l-ai făcut pe calculator.
N-am făcut decât să studiez un timp materialul brut...
... până am înţeles cum să-l fac să capete o formă...
... ca să arate la fel ca micile animale pe care le are mica domnişoară.
Da, vă rog, intraţi.
Mă bucur că aţi sunat. Sunt Mansky. Dennis Mansky.
Richard Martin.
Şi un NDR-114.
Acum, am primit mesajul dvs, dar ce ştie exact el să facă ?
Ce mă interesează pe mine este dacă prezintă anumite caracteristici, precum creativitatea...
... curiozitatea, prietenia, care, e drept, ne-au cam luat prin surprindere.
- Andrew. - Da, Dennis ?
Sociabil, ca de obicei.
Dacă-mi permiteţi, aş vrea să vă arăt ceva.
Andrew a sculptat astea.
Sunt adevărate opere de artă.
Iar noaptea trecută, Andrew a spus : "Îmi face plăcere să le fac".
"Plăcere" ?
- N-ar fi trebuit să folosesc acest cuvânt ? - Nu, e-n regulă, Andrew.
Vedeţi ce vreau să spun. Este neobişnuit să auzi un robot spunând că-i face plăcere ceva.
Ceea ce vreau să ştiu, este dacă şi alţi roboţi de-ai dvs au aceleaşi sentimente ?
Ar putea avea ceva la sistemul central.
Atunci, doriţi să vă fie returnaţi banii sau doriţi să-l înlocuiţi ?
Nici una, nici alta. Am vrut să văd reacţia dvs fată de Andrew.
- Vreau să ştiu părerea dvs. Este unic, nu credeţi ?
- Este o anomalie.
Nu vreţi banii înapoi, nu vreţi să-l înlocuiţi.
Cât cereţi ?
Nu cred că înţeleg.
- Este clar că dacă se află va trebui să retragem toată seria lui de pe piaţă.
Ei sunt în casele oamenilor, cu copiii lor, domnule.
Dacă face ceea ce spuneţi, de asemenea, poate să-l apuce amocul.
Nu sunt calificat să car bălegarul.
Bine, domnule. Dacă vi-l las pe Andrew, ce veţi face cu el ?
O să-l dezasamblaţi, nu-i aşa ?
- Cu grijă, desigur. Trebuie să urmărim cursul căilor neurale ale lui Andrew...
... să înlocuim creierul pozitronic şi...
... să-l...
... reasamblăm şi să vi-l returnăm ca şi nou.
Probabil că aceste căi neurale sunt destul de fragile.
Nu este posibil ca în cursul acestor proceduri...
... ca ceva să nu meargă bine ?
Vom face tot ceea ce ne stă în putinţă.
Şi în cazul în care ceva nu va merge cum trebuie, desigur, o să-l înlocuiţi pe Andrew.
Desigur.
Deşi este unic şi de neînlocuit.
"El" "Ea"
Este o greşeală normală. Are formă umană şi de aceea dvs...
... vedeţi o eroare mecanică ca pe o excentritate şi o metamorfoză a lui.
Este un instrument pentru gospodărie şi dvs. vă purtaţi cu el de parcă ar fi om.
Noi plecăm. Hai, Andrew.
Vă rog, mai gândiţi-vă, dle Martin.
Lăsaţi-ne să-l examinăm pe Andrew. Vorbiţi cu soţia. Spuneţi un preţ !
Ascultaţi-mă.
Nu există preţ pentru individualitate.
La bine şi la rău, este robotul meu...
... şi nu o să vă las niciodată să puneţi mâna pe el. Aţi înţeles ?
Toate la timpul lor.
Mai devreme sau mai târziu, o să trebuiască să-l aduceţi pentru reparaţii.
- Am luat o decizie - Da, domnule ?
Nu te vei mai întoarce la îndatoririle tale iniţiale.
Nu mai trebuie să-ţi dedici tot timpul copiilor şi treburilor casnice.
Dar îmi plac copiii, domnule. Mai ales cea mică, micuţa domnişoară.
Asta este o contradicţie şi este exact genul de lucru pe care trebuie să-l înveţi.
Vă mulţumim că aţi ales North Am Robotics.
- Avem nevoie de un nou regim. - Regim, domnule ?
Întâi de toate, o parte din timpul tău, în fiecare zi, vei face ceva.
Aşa că, să nu superi oamenii, o să faci ceva mai puţin artistic.
Poţi să faci altceva ? Pot să te învăţ ceva din domeniul meu.
Ceasuri şi piese de schimb pentru ceasuri.
Nu ştiu ce să vă spun. Nu am încercat niciodată aşa ceva.
O să înveţi.
De asemenea, în fiecare seară vei petrece un anumit timp cu mine pentru pregătire.
Care este scopul acestei pregătiri ?
Să te învăţ toate acele lucruri pentru care nu ai fost programat.
Eşti unic.
Unic ?
Vă mulţumim că aţi ales North Am Robotics.
Mă simt responsabil să te ajut să devii ceea ce vrei tu să devii.
- Şi ce vreau eu să devin ?
- Ei bine, nu ştiu.
Oamenii se dezvoltă de-alungul timpului.
Dar pentru tine, timpul are o cu totul altă semnificaţie.
- Pentru tine, timpul este infinit. - Infinit?
- Bucata asta este bună ? - Foarte bună.
- Dar asta ? - Excelentă.
... şi nouă luni mai târziu s-a născut copilul.
Iar acestea, Andrew, sunt ceea ce numim noi crâmpeie din viaţă.
Oamenii chiar fac asta, domnule ?
Da.
Şi oamenii căsătoriţi.
Presupun că ei o văd ca pe o cerinţă sau obligaţie.
Ei, nu e chiar o obligaţie.
Mă simt uşurat.
Şi este calea preferată şi naturală de a concepe copii.
- Domnule ?
Din toţi aceşti milioane de spermatozoizi, numai unul reuşeşte ?
Aşa este.
Ce se înâtmplă cu ceilalţi ?
Mor.
- Mor ?
Îmi pare rău pentru ei.
Da, dar unul reuşeşte.
Simţământul este că te simţi bine.
- Amândouă părţile, domnule ? - Într-o lume ideală.
Oamenii o fac frecvent.
Cât de des, domnule ?
Cât de des pot.
Cel puţin la început.
- Domnule ?
- Pot să vorbesc deschis cu dvs ? - Ca întotdeauna, Andrew.
Tot acest proces...
... pare destul de încurcat.
- Cred că este o remarcă corectă.
Ei mor.
Se numeşte umor.
Umor ?
Oamenii îşi spun unii altora glume ca să râdă.
- Şi acest râs provoacă plăcere, domnule ? - Da.
- Puteţi să mă învăţaţi să spun o glumă ?
Să vedem....
Doi beţivi intră într-un bar...
Cei doi beţivi nu ar trebui să plece din bar, domnule ?
Intrii într-un bar ca să bei şi ieşi băut.
Să încercăm ceva mai simplu, Andrew. Cioc-cioc.
Cioc-cioc ?
Nu. Cioc-cioc, cineva e la uşă.
Să răspund, domnule ?
Nu, Andrew, tu spui "Cine e acolo ?".
-"Cine-i acolo, Andrew ?" - Nu, numai "Cine-i acolo ?"
Nu pricep, domnule.
Să încercăm cu ceva mai simplu.
De ce puicuţele trec strada ?
- Nu ştiu. Probabil un răpitor urmăreşte găina.
Sau poate era o găină şi pe partea cealaltă a drumului...
... era un cocoş, depinde de sezon...
... poate migrau. Eu sper să nu fi fost trafic.
- Ca să ajungă pe partea cealaltă.
"Să ajungă pe partea cealaltă".
Şi de ce e aşa nostim ?
Ce program aveţi astăzi copii ?
Probabil că o să stau cu Andrew.
- Dar tu ?
Mă duc să mă joc acasaă la Natalie.
Pot să spun una, domnule ? Este timpul potrivit ?
Ce ? Timp potrivit pentru ce ?
- Aseară, domnul mi-a spus... - Nu, nu mă băga pe mine, zi-i mai departe.
- Mulţumesc, domnule.
Doi canibali mâncau un clovn. Unul spune : "Ţi se pare nostim ?"
Cum faci un dans mişto ? Adaugi puţin boogie.
Ce este o brunetă între două blonde ? Translator.
De ce nu fac orbii paraşutism ? Pentru că şi-ar speria câinii.
Un nebun conduce pe autostradă. Îl sună soţia şi-i spune :
"Am auzit că cineva conduce pe contrasens".
El spune : "Numai unul. Sunt sute !".
Ce este silenţios şi miroase a râme ? Băşină de pasăre.
Probabil că un inginer a proiectat corpul uman.
Cine ar fi putut pune o fabrică de tratare a deşeurilor lângă o zonă de agrement ?
O tipă merge la doctor, iar doctorul îi spune : "Vă deranjează dacă vă număr sânii ?".
"Deloc" "Num, num, num."
- Am reuşit, domnule.
A fost bine, dar ar trebuie să mai discutăm despre...
... ce este potrivit şi sincronizare.
Este 10:15, domnule.
Vrei să te învăţ cum se cântă în duet ?
- Desigur. - Vino.
Ok eşti gata ? Tu începi de aici.
Apoi mă urmăreşti pe mine. Eu cânt prima.
Gata ?
Este rândul tău.
Bine.
Foarte bine. Acum, împreună.
A fost minunat. Mulţumesc.
- Mulţumesc, micuţa domnişoară.
Bună, mamă.
Grace, nu este posibil să găsiţi alt loc mai retras pentru asta ?
Nici o problemă. Dă-mi credit-discul şi luăm o cameră la hotel.
- Ce ai spus ?
Să mergem.
Ce ai spus, domnişoara ?
Te dai jos de pe motocicletă acum şi eşti pedepsită.
Haidek, pleacă de aici, gunoiule !
Asta arată bine ?
- Bună, mamă. - Nu ai vorbit cu ea în legătura cu băiatul acela ?
Nu încă, dar o să vorbesc.
Chestia asta e o fază de care va trece, ca şi celelalte.
M-am săturat de ceasurile astea blestemate !
Deja am aruncat jumătate din ele.
Poate ar trebui să le vindem.
Să le vindem ?
Este o idee.
Şi cine ia banii ?
Cred că noi.
Dar Andrew face toată munca.
- Dar Andrew este... - Atunci Andrew va primi banii.
- Andrew este un robot.
Ce percepţie are un robot asupra banilor ?
Roboţii nu fac cumpărături.
Roboţii nu pleacă în vacanţă.
Roboţii nu mănâncă în restaurante selecte.
Nu-mi vine să cred că discutăm despre asta.
Nu contează ce este.
Andrew merită să beneficeze după muncă pe care o depune.
Iubito....
O să fac ce e bine pentru Andrew, sigur că o să fac.
Până la sfârşitul zilei vom vorbi despre o el ca despre o maşinărie.
Nu poţi avea sentimente pentru o maşinărie.
- Aici sunteţi. Ce faceţi ? - Bună dimineaţa.
- El trebuie să fie Andrew. - Andrew, Bill Feingold, avocatul familiei.
Aveţi un ceas de-al meu.
Este unul din ceasurile mele favorite. Vă place ?
Da, foarte mult.
Îmi place noul tău birou, Bill. La ce etaj ne aflăm ?
- 37.
Andrew, vino şi aruncă o privire.
Nu, mulţumesc, domnule.
- Sigur ? - Nu.
Cu ce pot să te ajut ?
După cum ştii, Andrew a câtigat mulţi bani din ceea ce a făcut.
Şi ceea ce vrea el acum este să-i deschizi un cont bancar.
Un cont bancar pe numele unui robot.
Este legal ?
Nu ştiu ce să spun. Nu există precedente.
Nu cred că există vreo lege care să interzică acest lucru, dar...
De ce vrei să-i deschizi un cont ? La ce-i folosesc banii ?
- Pentru a plăti lucruri pe care, altfel, domnul va trebui să plătească pentru ele.
Aş vrea să fiu pe cont propriu.
Aşteaptă.
Pentru ce, domnule ?
Da, micuţa domnişoară.
Îmi pare aşa de rău.
Nu-ţi face griji. Se poate repara.
Stânga.
Îţi aduci aminte de Frank, prietenul meu ?
Da. Cel de care a zis sora ta că are un fund frumos.
Aseară m-a cerut în căsătorie.
Cred că este un lucru bun.
Încă n-am spus da.
Deci ai îndoieli.
Nu, Frank este minunat.
Este arătos, de încredere, e cineva cu care mi-aş petrece tot restul vieţii.
- Aş putea avea copii cu el. - Şi atunci, care este problema ?
Scândură ?
- Nu. - Nu el. Acolo.
Am un prieten care înseamnă mult pentru mine.
Şi e aşa de dulce şi drăguţ şi de fiecare dată când sunt cu el...
... nu vreau să mai fiu cu Frank.
Se pare că asta îţi poate crea o complicaţie.
Dar răspunsul este în faţa ta.
Căsătoreşte-te cu prietenul celălalt.
- Ce ?
Dar, el nu este...
O relaţie între noi ar fi imposibilă.
- Nu ar merge. - De ce ?
Deoarece el nu este...
Deoarece el nu va fi niciodată....
- Da ?
Ceva nu e în regulă ?
Nu.
Nu-i nimic. Deloc.
Mulţumesc că m-ai ascultat.
Sunt bucuros că te-am putut ajuta.
Micuţa domnişoară ?
Ce vei face în legătură cu Frank ?
Voi acceptă propunerea lui.
Really ?
Oamenii....
Ar însemna foarte mult pentru mine dacă ai fi plasator la nuntă la mea.
Nu sunt familiarizat cu acest termen. Ce face un plasator ?
Îi vei ajuta pe oameni să-şi găsească locurile. Vei purta smoching.
- Pot să port haine ?
Da.
Nu mi-a fost cerut niciodată să port haine.
Va fi o onoare.
Grozav !
Încă am toate degetele.
Ce să instalezi ?
O alarmă.
Dacă încercaţi să intraţi în creierul lui Andrew în timp ce-l reparaţi...
... va fi alertată Poliţia.
De asemenea, ar trebui să ştiţi că...
... dacă stricaţi creierul sau căile pozitronice ale lui Andrew în vreun fel...
... avocatul meu, bunul domn Feingold, va fi bucuros să vă dea în judecată.
Vă va da în judecată pentru pierderea beneficiilor aduse de Andrew dintotdeauna.
Cred că ne vom înţelege.
Bun.
Domnule, încă o problemă de rezolvat.
Cât timp sunt în atelier, puteţi lucra şi la fata mea ?
Aş vrea să am mai multe expresii faciale.
În prezent am gânduri şi simţăminte pe care nu le pot exprima.
Vrei ca gândurile şi sentimentele să se reflecte pe fata ta ?
Da, exact ca dispreţul pe care mi-l arătaţi dvs. acum.
Am făcut ceva experimente.
Suntem capabili să dăm roboţilor mimică asemănătoare cu cea umană.
Am citit că au fost ceva îmbunătăţiri aici, la NDR.
Da, am încercat pe mai multe modele...
... capabilităţile de expresie, folosind diferite modele de corpuri.
Am demarat studii de piaţă şi am decis să nu mergem mai departe cu producţia.
De ce ?
Reacţia negativă a consumatorilor.
Există teamă privind înclouirea forţei de muncă umane cu cea a roboţilor.
Andrew a lucrat pentru mine 15 ani. Nimeni nu-şi va pierde serviciul din cauza lui.
Desigur că nu există nici o îngrijorare să faceţi aceste modificări unui model mai vechi de robot ?
Sigur. Dar asemenea proceduri sunt extrem de scumpe.
Este de înţeles că veţi avea grijă de mine.
-"Zgârcit," Andrew. - Zău ? Cât ?
Este aproape cât salariul meu pe o lună.
Asta este mai mult decât câştig eu înrt-un an.
Nu este rău pentru un... cum l-aţi numit când am fost ultima oară aici ?
Aparat electrocasnic.
- Aparat electrocasnic ? - Da, aparat electrocasnic.
"Fie ca pacea Domnului să fie cu voi întotdeauna".
"Vă declar soţ şi soţie".
- Acum poţi săruta mireasa.
Am plăcerea să vi-i prezint pe domnul şi doamna Frank Charney.
- Bună seara, domnule.
O seară magnifică.
Ai fost foarte atent în seara asta, Andrew.
Mulţumesc, domnule.
A fost o adevărată provocare pentru croitor.
Pot să continui să port haine, numai dacă vă convine ?
Vorbeşti serios ?
Ca întotdeauna.
Ei bine, cred că da.
Va trebui să-ţi găsim şi alte haine. Nu poţi purta smoching mereu.
Zău ? Ce trist.
- Te rog, stai jos, Andrew. - Mulţumesc, domnule.
A fost o nuntă minunată, nu-i aşa ?
Oh, da, domnule.
Şi, dacă-mi permiteţi să spun, sunteţi un bun dansator.
Foarte drăguţ din partea ta.
Deloc, domnule. Este purul adevăr.
Ai înregistrat ziua ?
Fiecare secundă, domnule, se află în banca de memorie.
Păi, să vedem.
Domnule, totul este în regulă ?
Au plecat amândouă, Andrew.
Lucrurile se schimbă. Întodeauna se schimbă.
Oamenii pleacă, aşa cum ar trebui.
Dar astăzi am realizat că...
... întotdeauna o să-mi fie dor de ele.
- Eu sunt încă aici.
Mă bucur, Andrew.
Mulţumesc.
- Noapte bună, domnule. - Noapte bună, Andrew.
12 ANI MAI TÂRZIU
Lloyd ! Vino aici !
Ce ţi-am spus să nu mai arunci cu nisip în oameni ? Ce ţi-am spus ?
Cere-i scuze lui Andrew.
Nu-i cer scuze lui.
- El. - Lui !
Scuze.
Înţeleg de ce unele animale îşi mănâncă puii.
- Îmi pare rău, Andrew.
Te simţi bine ? Pari foarte tăcut.
Cum aş putea deveni liber ?
- Vrei să ne părăseşti ? - Deloc, mică domnişoară.
Doresc numai să fiu declarat liber.
Dar, de ce ?
Ai atâta libertate aici.
- Până mi se comandă să fac ceva.
Andrew, dar au trecut ani de zile de când nimeni nu ţi-a mai ordonat nimic.
Dar încă îmi cereţi să îndeplinesc diferite sarcini.
Îţi cerem asta tot timpul, dar este o rugăminte, nu un ordin.
Asta nu-i de ajuns, nu-i aşa ?
- Am studiat istoria voastră.
Milioane de oameni au murit în războaie groaznice pentru un singur ideal :
Libertate.
Şi dacă acest lucru însemna atât de mult pentru atâta lume...
... merită să o ai.
Domnule, este momentul potrivit pentru a vorbi cu dvs ?
- Întotdeauna este momentul potrivit, Andrew. Ştii asta.
Este tot ce am în contul meu.
- De ce vrei să-mi dai...
Pentru a-mi cumpăra libertatea.
Vreau să fiu liber.
Mă voi supune în continuare celor trei legi şi vă voi servi exact în acelaşi mod.
Singurul lucru pe care l-aţi putea schimba este forma.
Nu voi mai fi proprietatea dvs.
Vrei să pleci. Despre asta este vorba, nu-i aşa ?
Nici vorbă, domnule. Sunteţi familia mea.
Atunci de ce ceri asta ?
Înţeleg. Tu eşti cea cu ideea.
- Da, am discutat despre asta.
I-ai comandat ce să facă şi el s-a supus.
Nu. Hotărăşte singur.
Dar tu i-ai băgat ideea asta în cap.
Nu, tată. Tu i-ai băgat-o.
I-ai dat să citească sute de cărţi. Era doar o chestiune de timp...
... până să devină intrigat de ideea de libertate.
Învaţa şi se dezvoltă în tot acest timp.
Din cauza ta şi abilităţile lui Andrew...
... au devenit aproape la fel de complexe ca şi ale noastre.
- Bună dimineaţa, domnule.
Te rog să-ţi iei cecul înapoi, Andrew.
De ce, domnule ?
Eşti liber acum.
Trebuie să-ţi cer să părăseşti această casă.
- Dar, domnule, nu vreau să plec.
Ai vrut libertate. Acum trebuie să suporţi consecinţele.
Atunci îmi voi face bagajele.
- Unde o să te duci ?
Am să caut o casă în vecinătate, aşa că dacă vreodată veţi avea nevoie de ceva, domnule...
Asta nu se va întâmpla, Andrew. Mulţumesc. Nu este nevoie să stai în apropiere.
Dacă-mi veţi comanda să nu fac asta, mă voi supune.
Nu-ţi comand nimic.
Eşti liber.
Atunci, chemat sau nechemat, voi întodeauna la dispoziţia dvs.
Andrew, nu te mai referi la tine ca la o altă persoană.
O casă a mea.
16 ANI MAI TÂRZIU
Sunt aici.
Micuţa domnişoară, s-a întâmplat ceva ?
- Tata a întrebat de tine.
A venit vremea.
A venit robotul.
Bună, domnişoara.
Ce mai faceţi, domnule ?
Sunt pe moarte, Andrew.
În rest, sunt bine.
Mă bucur să vă revăd.
Sunt foarte fericit să te văd, Andrew. A trecut mult timp.
Da, domnule, aşa este.
Voiam să-ţi spun...
... că am greşit.
Dvs. nu greşiţi niciodată, domnule.
Atunci nu mă contrazice.
Aveai dreptate să ceri să fii liber şi...
... mă bucur că ai reuşit.
- Mulţumesc, domnule.
Te-ai purtat foarte bine cu noi.
A fost o onoare să vă servesc, domnule.
- Aş vrea să-i caut pe cei ca mine.
Ca să-mi pot înţelege destinul, trebuie să ştiu dacă mai există unul ca mine.
North Am Robotics nu mi-a răspuns la cererile adresate.
Acum, că am trecut de obstacolul ăsta, Lloyd...
... aş vrea să-i dau în judecată pentru informaţiile privind locaţiile celorlalţi roboţi NDR.
Dacă nu te deranjează.
Actul privind libertatea informaţiei nu prea se referă la roboţi.
Nu încă.
Mamă, sunt un om foarte ocupat. Nu am timp să-l ajut.
... intentând nişte procese ridicole.
Lloyd, dragule, te iubesc.
Dar, câteodată, mă întreb dacă într-adevăr eşti copilul meu.
Ei, mamă, asta e o mutaţie.
Miracolul geneticii este că eu nu sunt ca tine.
Întotdeauna ai semănat mai mult cu tatăl tău.
Deci de aceea ai divorţat de el.
Scuze.
Andrew, ce ai face dacă obţin informaţiile despre ceilalţi NDR ?
- Îi voi căuta pe fiecare în parte.
Deci vei fi plecat o bună perioadă de timp.
O, da.
Câţiva ani, dacă nu mai mult, dacă am calculat corect.
Te ajut cu plăcere.
El nu a fost alăptat la sân ?
"Dragă micuţa domnişoară,"
"Mă apropii de sfârşitul celui de-al 10-lea an al călătoriei mele"
"Încă nu am găsit nici un robot care să aibă aptitudinile mele."
"Mai am de parcurs mii de mile, sute de oraşe de vizitat..."
"... şi nu am renunţat la speranţă. Cu dragoste, Andrew."
- Bună. Numele meu de familie este Martin. - Hei, pleacă de pe teren.
"Dragă micuţa domnişoară,"
"Călătoria mea se apropie de sfârşit."
"Am epuizat toate posibilităţile, având la sfârşit o rază de speranţă.
"Am aflat de un robot NDR care a fost recent reconstruit...
"... acasă, în San Francisco."
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
- E al tău ?
Mulţumesc.
Îl caut pe Rupert Burns.
Ai venit la locul potrivit. Intră.
Sigur că da.
- Ai un nume ? - Sigur că da.
Galatea.
Ai o agilitate uimitoare.
Dansai în piaţă.
- Ţi-a plăcut ? - Foarte mult.
Dansul este cel mai bun sport.
Şi ne pricepem mai bine decât oamenii.
Nu-mi vine să cred că, în sfârşit, te-am găsit.
- Când ai ştiut ?
Ce să ştiu ?
Că eşti unică ?
Am ştiut imediat.
Şi eu.
Tu şi cu mine, suntem la fel.
Avem personalitate.
Ai pornit cipul de personalitate ?
Al tău nu este ?
Nu.
Eşti fraier !
Cred că personalitatea este mult mai distractivă decât inteligenţa. Nu crezi ?
Bănuiam eu.
Pot să te ajut cu ceva ?
Robotul tău, este un NDR standard, nu-i aşa ?
Mi-e teamă că da.
De ce are abilitatea să danseze ?
Pentru că i-am modificat cipul scheletului când am reconstruit-o.
- Cum ai făcut modificarea ? - Tatăl meu m-a învăţat.
El a creat secţia de androizi de la North Am Robotics.
El a creat tehnologia care îţi permite să imiţi expresiile fetei umane.
Ce s-a întâmplat cu el ?
North Am a renunţat la el, aşa că am deschis locul ăsta. L-am preluat eu când el a murit.
Îmi pare rău să aud asta.
Ar fi fost foarte încântat să te întâlnească.
- Sunt Rupert Burns.
- Sunt onorat. - Onoarea este de partea mea.
Tu şi cu mine suntem la fel !
Să facem nebunii, robo !
Opreşte-o sau o fac eu !
Mulţumesc.
Astea le-a făcut tatăl tău ?
Da. Este munca noastră. Aş putea să spun că le-am făcut împreună.
Nu m-am putut abţine să nu continui să lucrez cu metal...
... care este tehnologia la modă la androizi.
De fapt, acum am ajuns la un punct...
... unde pot destul de bine să imit înfăţişarea fizică...
... a unei fiinţe umane.
Remarcabil.
Mulţumesc.
Uimitor !
Din păcate, nimeni nu pare interesat să-mi finanţeze cercetările, dar...
Eu sunt interesat.
Îţi voi finanţa eu cercetările.
Da ?
Ar fi grozav.
Mulţumesc, dragă.
Vreau să înţelegi cât se poate de clar că aceasta nu este decât o îmbunătăţire a fizicului exterior.
Strict vorbind, nu vei simţi nimic.
Nici unul din mecanismele tale interne nu se va schimba.
Vei fi sub influenţa creierului tău pozitronic.
- Ai înţeles ? - Am înţeles.
Acum, te-ai gândit vreodată...
... cam la ce vârstă vrei să arăţi ?
Oficial, am 62 de ani.
- Să mai scădem 25 de ani. -15.
-20. - Perfect.
Crezi sau nu, secretul la toate acestea este de fapt imperfecţiunea.
Imperfecţiunea ?
Lucruri precum ridurile, dinţi mai puţin perfecţi.
Detalii precum cicatricile vechi, mici negi. Uită-te la nasul meu.
Vezi nasul meu ? Este ca o ceapă şi uşor neregulat.
Aşa este.
Sunt singurul care am aşa un nas. Asta face că eu să fiu eu.
Trebuie să introducem aceste lucruri în proiectul tău, ca tu să fii...
... singurul cu aceste trăsături.
Ceea ce ne face unici sunt tocmai aceste imperfecţiuni.
Înţeleg. Cum este forma capului tău.
Ce-i cu forma capului meu ?
Este uriaş.
Dar drăguţ.
Mulţumesc.
Ce s-a întâmplat ? Ce se petrece ?
Ce s-a întâmplat ?
Am văzut cum arăt pe dinăuntru.
- Este gata ?
- Te rog ai grijă. Să nu mă scapi. - Am grijă.
Oh, Dumnezeule ! Relaxează-te.
De ce ai făcut asta ? Nu a fost deloc nostim.
Te ţineam cu degetele tale.
- Eu nu am degete. - Acum ai.
Chiar am.
Şi mâini.
Şi degete !
- Cum arăt ? - Uită-te singur.
Mulţumesc.
Frumos.
Scuze.
- Cine eşti ?
Andrew.
Andrew ?
Arăţi minunat. Chiar mai tânără.
Cum ai făcut asta ?
Te cunosc ?
Ştiu că şi eu arăt diferit. Mi-am făcut o îmbunătăţire. Pune mâna.
Îmi pare rău. Fata.
Ce se petrece ?
Să nu-i faci nimic !
- Cine eşti ? - Andrew.
Nu. Andrew ?
- Dar Andrew este un robot. - Da, sunt.
Acum sunt android.
Şi-a făcut o îmbunătăţire.
Ştiu asta.
Bună.
Bună. Chiar tu eşti !
- Îl cunoşti ? - Da.
- Mă cunoşti ? Cine eşti tu ? - Sunt micuţa domnişoară.
- Ea este micuţa domnişoară. - Nu.
- Nu, ea este Porţia. - Porţia ?
- Cine-i Porţia ? - Nepoata mea.
Nepoata ta ? Este cumva o şmecherie ?
Tu eşti micuţa domnişoară ?
Atunci cu ce drept tu arăţi ca ea ?
Nu poate fi decât o singură micuţa domnişoară.
Zău ?
Este o asemănare genetică. Uneori sare o generaţie.
- Nu-mi pasă. Nu-mi place. - Văd asta.
Dacă ai răbdare un pic şi văd că nu prea ai...
... vei vedea că Porţia şi eu suntem două persoane total diferite.
De ce te copiază ?
- Ce e aşa nostim ? - Tu eşti.
Încerc să nu fiu nostim.
Cu siguranţă că s-au schimbat lucrurile pe aici.
Aşa se întâmplă după 20 de ani.
Am atâtea să-ţi spun. Vino cu mine.
- Tu eşti.
Da.
- Bună, prietene. - Bună, micuţa domnişoară.
- Fiica cui este ? - A lui Lloyd.
Acum îi înţeleg grosolănia.
Du-te acasă la stăpânul tău.
Nu ai o casă, nu-i aşa ?
Nu am de mâncare. Eu nu mănânc.
Vino. Ne vom ţine companie unul altuia.
- Ştiu că nu mă placi.
Nu te plac deloc. Am vrut să clarificăm acest lucru.
Nici nu puteai fi mai clar după ce m-ai scuipat pe faţă.
Nu pot. Nu am glandă mucoasă.
Chiar nu se poate să discutăm puţin ?
Poate intra şi câinele meu ?
Mulţumesc.
Este sculptată de tine ?
Nu eu o restaurez. Sunt arhitect-restaurator.
Este cumplită.
Cât de urâtă era înainte să o restaurezi ?
Ascultă, întâi te-ai supărat pe mine pentru felul cum arăt.
Acum apari la uşa mea, spunându-mi că nu mă placi...
... şi apoi îmi critici munca.
Îmi cer scuze încă o dată că spun adevărul, dar nu am ce face.
Aşa sunt programat.
De fapt, ce vrei ?
O familie.
Numele meu de familie este Martin.
Mă numesc aşa deoarece străbunicul tău şi bunica ta...
... m-au considerat un membru al familiei.
Acum domnul a murit.
Micuţa domnişoară îmbătrâneşte.
Tu nu mă placi, dar vorbeşti cu mine pentru am bătut mai mult la uşa ta.
- Asta este o glumă ? - Nu.
Vrei să-ţi spun o glumă ?
Un budist îi spune unui vânzător de hot-dog : "Fă-mă una cu totul"
- Andrew, ai vreun prieten ? - Nu.
Numai Woofy, care este foarte drăguţ, dar nu pot purta o conversaţie cu el.
Acesta este unul dintre talentele lui.
- Deci, vrei pe cineva care să vorbească ? - Cu care să vorbesc.
- Chiar dacă acea persoană nu e ca tine ? - Nu poţi avea totul.
Este corect ? Sau este "Poţi avea totul" ?
Unii oameni aşa fac, de aceea sunt aşa de confuz la acest nivel.
Ia loc.
- Hai să vorbim. - Mulţumesc.
Bună frumosule.
Vrei să bei ceva ?
Îmi pare rău, dar nu am stomac.
- Să aduc ceva pentru el ? - Da, el are stomac.
- Cum se simte ?
Doarme.
Ce s-a întâmplat ?
A avut un atac cerebral.
Ai venit.
Micuţa domnişoară.
A murit.
Este o cruzime că tu poţi plânge, iar eu nu pot.
Este o durere teribilă, iar eu nu mi-o pot exprima.
Toate fiinţele umane la care ţin...
... se vor duce ?
Mi-e teamă că da.
Aşa nu mai merge.
Este impresionant. Ai făcut astea singur ?
Da. Am folosit toate cunostiintele medicale pe care le am în memorie.
Le-am studiat. Aşa mi-a venit ideea cu desenele.
Ştiu că sunt primitive şi incomplete. Am nevoie de tine ca să le pui în spaţiile dintre mecanisme.
Asta este o altă îmbunătăţire.
Este mai mult decât o îmbunătăţire.
Tu vorbeşti despre o transformare profundă...
... de la mecanic la biologic.
Îmi dau seama. Cred că este îmbinarea ideală între cele două.
Nu numai asta, dar lucrurile astea pot fi folosite de ambele părţi.
Nu cred că există vreo proteză care poate tine o lumânare...
... ca cea pe care ai desenat-o aici.
Ceea ce vreau să spun este că pot fi folosite şi de fiinţele umane.
Exact.
Ce materie fecală.
"Rahat."
- Pardon ? - Ce rahat.
Ştiu asta.
Când eşti supărat spui "ce rahat".
Ce rahat.
Da, dar mai cu simţire.
- Ce rahat. - Încă o dată.
- Ce rahat ! - Bine, foarte bine.
Îţi dai seama că ceea ce ai desenat tu aici este...
... echivalentul sistemului nervos central al omului ?
Da, asta a fost şi intenţia mea.
Îţi dai seama că sistemul nervos va spori radical...
... modul cum simţi şi percepi lumea înconjurătoare.
Nu vorbesc numaide cald şi rece şi de micile ciupituri.
S-o luăm altfel.
Cum experienţele tale vor fi mai diversificate...
... aşa şi trăirile, emoţiile şi senzaţiile vor fi stimulate de această experienţă.
Şi, în timp ce unele vor fi foarte subtile...
... şi minunate şi nuanţate, umbrite...
... unele vor fi foarte intense şi dificil de suportat.
Crezi că eşti pregătit pentru asta ?
Absolut.
- Minunat. - Mulţumesc.
Mă refeream la statuie.
Ştiu.
Poţi repara rahatul ăsta ?
Nu ştiu. Să mă uit la el.
Andrew, sunt sigură că poţi repara asta singur.
Da, aş putea...
... dar tu o poţi face mai bine.
Sunt bucuroasă că ţi-l pot repara.
- Dacă nu cer prea mult. - Nu, deloc.
Am lucrat toată ziua şi mi-ar prinde bine o gură de aer.
- Vrei să facem o plimbare ? - Ar fi minunat. Da.
De ce râzi de mine ?
Întotdeauna eşti aşa de politicos şi cuvincios. Este foarte drăguţ.
Mulţumesc.
Să mergem. Mulţumesc.
- Ai un burghiu ?
- Da, pe raft. - Mulţumesc.
Iisuse !
Săptămâna viitoare este o petrecere cu ocazia deschiderii unei clădiri pe care am renovat-o.
Vor fi acolo toţi prietenii mei. Ar fi grozav dacă ai veni cu mine.
Mi-ar face plăcere. Mulţumesc.
Cred că mă laşi să câştig.
Şah-mat.
Charles, de ce nu aduci ceva de băut ?
Mulţumesc.
N-am înţeles niciodată fraza "Perlele înaintea lebedelor"
- Ce ? - "Porcilor".
Atunci baletul nu se numeşte "Lacul Porcilor".
Oh, Doamne. Nimeni nu mă face să râd cum mă faci tu.
Râsul este esenţial pentru o bună prietenie.
Da, aşa e.
Câteodată am sentimentul că...
... tu simţi ceva în legătura noastră...
... şi simţirea asta a ta....
Ce ?
Nu ştiu. Este numai....
Faptul că port o discuţie cu....
- Un robot ? - Da.
Vreau să zic, lucrul în sine, Andrew.
Pomul este pom. Apa este apă. Tu eşti o maşinărie nemaipomenită.
Nu contează cât de mult te vei schimba, asta vei rămâne mereu.
Nu.
Nu cred asta, nu voi crede aşa ceva.
Îmi dau seama că nu sunt 100% om.
Din cauza asta oamenii nu mă plac întotdeauna sau mă înţeleg.
- Eu te plac. - Da ?
Şi chiar te înţeleg câteodată.
Dar nu pot avea sentimente pentru o maşinărie.
Cred că este o caracteristică genetică.
- Lucrurile se schimbă, Porţia.
Lucrurile se schimbă întotdeauna.
- A râs de mine.
"Un lucru este ceea ce este, Andrew. Apa este apă."
Dar gheaţa ? Dar aburul ?
- Andy, trebuie să te linişteşti.
Ştii cum este să se râdă de tine ?
Umilitor. Este o oroare.
Uită-te la mine. Uite ce fac eu aici.
Încerc să fac ceva din mine. Încerc să-mi îndeplinesc destinul.
Ea a observat ?
Nu vreau să o iei ca pe o chestie personală, dar am de lucru acum. Noapte bună.
Unde ai fost ? Am tot încercat să dau de tine.
- Bagă-mi degetul în ochi. - Ce ?
- Bagă-mi degetul în ochi ! - Eşti nebun.
Bagă-mi degetul în ochi !
Doare !
- A mers ! - Ce naiba se întâmplă ?
Este reţeaua mea neurală ! Sunt mândrul proprietar al unui sistem nervos.
- Poţi să simţi. - Da, foarte multe !
Faci ceva pentru mine ? Un experiment de dragul ştiinţei ?
- Bine. - Sărută-mă.
Nu, nu acolo.
Aici.
Mulţumesc.
- Poţi simţi asta ? - Este minunat.
Totul este aşa cum se spune.
Şi tu ?
- Ce s-a întâmplat ?
Eu şi Charles ne căsătorim.
Este un om norocos.
- Felicitări la amândoi. - La naiba, Andrew !
Dacă vrei continui ceea ce încerci să faci...
... nu trebuie să te mai porţi aşa de respectuos.
- Nu pot să nu fiu respectuos. Aşa sunt construit. - Atunci schimbă-te.
Să mă schimb ? M-am schimbat.
Nu mă refer la exterior. Schimbă-te în interior.
Asumă-ţi răspunderea, fă greşeli.
Uneori este mai important să nu fii perfect ! Este important să faci ceea ce nu trebuie.
- Să fac ceea ce nu trebuie ? - Da.
De ce ? Înţeleg. Să înveţi din greşeli.
Nu. Să le faci !
Să decoperi ce este real şi ce nu este, să aflii ceea ce simţi.
Fiinţele umane sunt o harababură.
Cu asta sunt de acord.
Înţeleg. Asta este ceea ce se numeşte o discuţie fără sens, nu-i aşa ?
Este o discuţie de tip uman.
Nu este vorba de a fi ratinal. Este vorbă să-ţi urmezi inima.
- Şi asta trebuie să fac ? - Da.
Şi tu ai o inimă, Andrew.
O simt. Câteodată nu cred lucrul ăsta, dar o simt.
Şi dacă fac ceea ce-mi spune inima...
... înseamnă că eu am greşit.
Da.
Mulţumesc.
Galatea poţi fi un pic mai atentă ? Este un echipament foarte delicat.
Scuze !
Ce faci ?
Din cate-ţi pot spune, nenorocita ta de muncă !
Ce este aia ?
M-ai auzit şi m-am săturat !
Toată ziua "Da, domnule Rupert", "Nu, domnule Rupert".
"Domnule Rupert, doriţi o altă băutură ?" Şi mă doare în fund !
Să-ţi dau un mic indiciu.
Taci din gură şi lasă-mă să-mi fac treaba !
Am terminat.
"Mă doare în fund" ?
- Unde este cipul ? - L-am înlocuit.
Este necooperantă, abuzivă, mă înfruntă...
Şi mult mai interesantă. Nu crezi ?
Este îndoielnic, dar nu mai pot continua munca.
Te rog, dă-mi înapoi vechiul cip de personalitate al ei.
Bine. Aşa o să fie din nou o îngâmfată.
"Îngâmfată" ? E doar un robot...
Nu am vrut să sune aşa.
Nu vorbeam serios.
Ce-i cu tine astăzi ? Unde te duci ?
Mătuşa Jamie, el este Charles.
- Ea este mătuşa mea, Jamie. - Îmi pare bine să vă cunosc.
Ce se întâmplă ?
Părinţii Porţiei dau o petrecere cu ocazia logodnei...
... şi la care nu am fost invitat din motive evidente.
- Uite-l. - Cine ?
- Viitorul mire. - Unde ?
Unde ? Cel cu costumul de culoare deschisă şi cu bărbia mare !
- Are bărbia mare ? - Poţi să-ţi scoţi ochii cu bărbia aia !
Dar nimic nu se compară cu dinţii lui. Uită-te la el !
- Mă mir că a ieşit afară pe lumină. - Da, are nişte dinţi caraghioşi.
Îţi trebuie o îmbunătăţire la ochi.
Asta n-ar trebui s-o oprească pe Porţia. Se poate mărita cu cine-i place.
Într-o bună zi se va trezi şi va realiza că s-a măritat cu un om...
... a cărei fată seamănă cu un antic deschizător de conserve.
Chestia aia care se folosea....
Chestia pe care o puneai pe cutie şi desfăceai conserva.
Eşti gelos.
- Nu, nu sunt ! - Eşti gelos !
Ba eşti. Altfel de ce o spionezi pe Porţia ?
Dumnezeule, sunt gelos.
Dacă sunt gelos, înseamnă că sunt îndrăgostit.
Dacă sunt îndrăgostit, atunci nu mai am nici o speranţă.
Am pierdut-o.
Vrei o înghiţitură de bere ?
Ai irosi-o. Nu i-aş simţi gustul.
Şi dacă ai simţi gustul ?
Atunci ar fi splendid.
Am un proiect, o modificare mai de grabă...
... şi dacă e corect, vei putea folosi mâncare solidă şi lichide.
- Şi gustul ? - Şi gust.
Şi, de asemenea, dacă schiţele mele sunt corecte...
... cred că am găsit o metodă prin care să devii un om adevărat.
Cu adevărat ?
Cu adevărat.
Cu adevărat ?
Nu în sensul reproductiv, desigur, dar în termeni aproximativi...
... senzaţia fizică, ştii tu, care are loc...
-... frecarea. - Relaţii sexuale ?
Întotdeauna am fost fascinat de asta.
Vreau să zic, curios.
Din cauză la ce se spune.
Ce se spune ?
Că îţi pierzi controlul.
Totul. Toate graniţele, timpul.
Cum două corpuri se îmbină...
... şi nu mai ştii cine ce e.
Şi când dulcea confuzie este aşa de intensă încât simţi că mori...
... totul se termină şi rămâi numai tu cu corpul tău.
Dar cel pe care-l iubeşti este încă acolo.
Ăsta este un miracol.
Poţi ajunge în Rai şi să te întorci în viată.
Să te întorci, când vrei tu, la cel pe care îl iubeşti.
- Şi vrei să încerci asta ? - Da, te rog.
Şi eu.
Scuzaţi-mă. Mă întorc imediat.
Nu mă aşteptam să te văd.
Îmi amintesc foarte bine de locul acesta.
Aici s-a căsătorit bunica ta.
Vreau să fie gata pentru nunta mea.
- Deci, nu te-ai măritat încă ? - Nu, de sâmbătă în două săptămâni.
N-am ajuns prea târziu.
Eşti sigură că faci ceea ce trebuie ?
- Sigur. - Că te căsătoreşti ?
- Niciodată n-am fost sigură de nimic. - Ai putea greşi.
- Sunt destul de sigură că fac ceea ce trebuie. - Grozav.
De ce este aşa de grozav ?
Tu mi-ai spus să fac ce nu trebuie.
Acum tu nu faci ce nu trebuie, tu faci ce trebuie.
Nu-ţi urmezi propriul sfat, pentru că, dacă ai face-o, nu te-ai mai mărita cu el.
- Pentru că aş face ce trebuie. - Exact.
Într-un sens ciudat, ceea ce spui tu începe să aibă sens.
Bine.
Ştii ce înseamnă să fii îndrăgostit de cineva care se căsătoreşte cu altcineva ?
De cineva care este nemaipomenit ?
De cineva care atunci când intră în cameră o luminează ca o rază de soare ?
Cineva de care ştii că se minte singură ?
- Se minte ? - Cu foarte multă convingere.
În legătură cu ce se minte ?
Că nu mă iubeşti, din câte ştiu eu, în modul normal de a iubi.
Şi de unde ştii asta ?
Am făcut totul.
- Lucrul ăsta nu contează pentru mine. - Ceva contează.
Dacă nimic nu contează, m-ai iubi pe mine...
... şi nu pe un bărbat care ar putea scufunda Titanicul cu bărbia lui.
Ce ? Vezi ? E adevărat, nu-i aşa ?
Scuze.
Te-a înveselit aşa vreodată ? Te face să râzi ?
Nimeni nu mă face să râd aşa.
Bun. Atunci admite. Admite că mă iubeşti.
Dă-mi un sărut. Atât.
Un sărut scurt. Un sărut care să nu pună în pericol un mariaj glorios.
Asta explică de ce pulsul ţi-a sărit de la 66 la 120 de bătăi/minut.
Respiraţia ţi s-a accelerat. Începi să elimini feromoni.
- Nu e corect să mă scanezi. - Ştiu. Nici dragostea nu este corectă.
Îţi citesc în inimă. Te rog să-ţi urmezi inima. Te implor.
A implora presupune a te umili. Nu-mi pasă.
Te iubesc, Porţia.
Te iubesc de prima oară când te-am văzut.
- Parcă spuneai de un sărut mic. - Am minţit !
Cum te simţi ?
Minunat.
Şi eu.
Cred că aşa şi trebuie.
Ce a fost asta ?
Îţi chiorăie stomacul. Ţi-e foame.
- Eu am făcut aşa ? - Da.
- Credeam că ai fost tu. - Nu, n-am fost eu.
Chiar ?
Tu faci aşa ?
Câteodată, dar nu aşa tare ca tine.
O să-l rog pe Rupert să-mi facă un amortizor de zgomot.
Este minunat.
Sunt minunate şi gustul şi textură.
Este nemaipomenit.
Ştiu că este a patra farfurie, dar ai putea să-mi mai dai ?
Porc. Un animal foarte deştept. Dar nu îndeajuns de deştept dacă a ajuns şunca.
Mă simt de parcă aş mânca întreg lanţul trofic.
Mulţumesc.
Ce este ?
Ce s-a întâmplat ?
Dacă suntem împreună...
... tu şi cu mine, nu vom fi niciodată acceptaţi.
Pentru că nu sunt om.
Asta nu se va întâmpla.
- Trebuie să încep. - Ce să începi ?
Următorul pas.
Te iubesc.
Urează-mi noroc.
Andrew Martin. Un pas înainte, vă rog.
Deci, domnule Martin...
... vreţi ca noi să adoptăm o lege prin care să fiţi declarat fiinţa umană.
Da. Mai ales posibilitatea de a mă căsători cu o fiinţă umană.
Înţeleg.
Trebuie să recunoaştem faptul de netăgăduit...
... că oricât de mult vă place să vă asemănaţi cu o fiinţă umană...
... nu faceţi parte din genetica umană.
Sunteţi cu totul pe dinafară. Sunteţi altceva.
Ceva artificial
- Domnule, dar oamenii adevăraţi care abia seamănă cu genomul uman...
... care au o mulţime de proteze, pe care, multe dintre ele, eu le-am inventat ?
- Dvs, domnule, aveţi unul din rinichii inventaţi de mine, nu-i aşa ?
Nu sunteţi artificial, cel puţin o parte din dvs ?
În parte, da.
Atunci şi eu sunt parţial om.
Care parte, Andrew ?
- Asta, domnule.
Înţeleg.
Şi aici ?
Este adevărat că sunt încă echipat cu un creier pozitronic.
Şi din cauza creierului pozitronic sunteţi, după toate aparenţele, nemuritor.
- Da, domnule.
Andrew, societatea poate tolera un robot nemuritor...
... dar nu vom tolera niciodată un om nemuritor.
Stârneşte prea multă gelozie, prea multă mânie.
Îmi pare rău, Andrew.
Acest tribunal nu poate şi nu va confirma statutul tău de om.
Eu voi termina aceste dezbateri.
Decizia acestui tribunal este că, Andrew Martin, de azi înainte...
... vei continua să fii declarat robot.
O maşinărie mecanică, nimic mai mult.
Sunt bucuros că v-am fost de folos.
MULŢI ANI MAI TÂRZIU...
Andrew, trebuie să-ţi spun...
... am început să nu mai fiu aşa de sigură.
În legătură cu noi ?
Nu.
Săptămâna viitoare voi împlini 75 de ani...
Ştiu şi arăţi de 50.
- Mulţumesc. - 50 de ani nemaipomeniţi.
Dar nu mă simt de 50.
Corpul tău dă. Seara trecută a fost nemaipomenită. Cum se numea chestia aia ?
- Taci din gură şi ascultă-mă ! - Scuze.
Nu mă privi aşa, nu-ţi ordon nimic.
- Cum spui tu. - Nu fi aşa plăcut.
Nu sunt plăcut. Dar pot fi dacă vrei.
La naiba ! Încerc să-ţi spun ceva important.
Nu o să trăiesc veşnic.
Ba da, vei trăi.
- De asta am invetat toate... - Nu, nu.
Nu o să iau mereu elixirurile ADN făcute de tine.
Nu-mi voi înlocui toate organele.
Eventual, le voi lăsa să se uzeze.
Şi vreau lucrul acesta.
De ce vrei să mă părăseşti ?
Este ordinea lucrurilor.
Oamenii sunt făcuţi să existe un anumit timp şi apoi să dispară.
Aşa este corect.
Înţeleg.
Numai că există o problemă, Porţia.
Nu aş suporta să trăiesc fără tine.
"Andrew, oamenii evoluează în timp."
"Dar pentru tine, timpul are o altă semnificaţie."
"Pentru tine, timpul este nesfârşit."
Îmi rămâne un singur lucru de făcut.
- Galatea, draga mea, care este stadiul ?
Transfuzia este aproape completă.
Chiar aşa ?
Tocmai voiam să-ţi arăt, Andrew.
Cineva care devine fiinţa umană...
... mai devreme sau mai târziu, face o prostie foarte mare.
Tu ai fost un bun exemplu, Rupert.
Cât de repede se va degrada sângele în sistemul meu ?
Nu ştiu.
Faci exerciţii, mănânci corect, să zicem 30-40 de ani.
Este destul vag, şefule. Nu ştii exact cât timp mi-a rămas ?
Scuze.
Bine ai venit în condiţia umană.
Andrew Martin ?
- Întotdeauna am încercat să înţeleg sensul lucrurilor.
Trebuie să existe un motiv pentru care sunt ceea ce sunt.
După cum vedeţi, doamnă Preşedinte, nu mai sunt nemuritor.
Ţi-ai plănuit moartea ?
Într-un fel, da.
Îmbătrânesc şi corpul meu se deteriorează.
Şi, la fel ca la voi, în cele din urmă va înceta să mai funcţioneze.
Ca robot aş fi putut trăi veşnic.
Da, vă spun astăzi, mai degrabă aş muri ca om...
... decât să trăiesc o eternitate ca o maşină.
De ce ai vrut asta ?
Pentru a fi recunoscut pentru cine sunt şi pentru ce sunt...
... nici mai mult, nici mai puţin...
... nu pentru urale, nu pentru a fi aprobat...
... doar pentru simplul adevăr al recunoaşterii.
Asta a fost strădania mea principală în viată.
Şi trebuie realizată...
... dacă voi trăi sau muri cu demnitate.
Ceea ce ne ceri...
.. este extrem de complex şi controversat.
Nu va fi o decizie uşoară.
Voi apela la răbdarea dvs...
... pentru a avea timpul necesar să iau o hotărâre în privinţa...
... acestei probleme extrem de delicate.
- Atunci aştept hotărârea dvs, doamnă Preşedinte.
Vă mulţumesc pentru răbdare.
Am încercat.
A venit vremea ?
În câteva minute.
Nu contează ce va spune Congresul Mondial.
De ce ai nevoie de aprobarea lor ?
O veche obişnuinţa.
Mi-a început existenţa ca un robot. Încă îmi plac lucrurile sigure.
A venit vremea.
"Doamnelor şi domnilor..."
"... doamna Marjorie Botha, Preşedintele Congresului Mondial."
Conform documentelor Companiei North Am Robotics...
... robotul, cunoscut şi sub numele de Andrew Martin...
... a fost pus în funcţiune la ora 5:15 p. m, la data de 3 aprilie 2005.
În câteva ore, el va împlini 200 de ani...
... ceea ce înseamnă, cu excepţia lui Matusalem şi a altor figuri biblice legendare...
... Andrew este cea mai în vârstă fiinţa umană în viaţa din toată istoria.
Prin această declaraţie, confirm căsătoria lui cu Porţia Charney...
... şi-l recunoaştem că fiinţa umană.
- Îmi pare rău că nu a văzut asta.
Poate că nici nu avea nevoie.
Îmi poţi face o favoare ?
Vrei să mă deconectezi ?
Acesta este un ordin.
Mulţumesc, Galatea.
După cum marele Andrew Martin obişnuia să spună :
"Sunt bucuroasă că am putut să vă ajut."
Pe curân
Watch any video online with Open-SUBTITLES Free Browser extension: osdb.link/ext