Căscatule.
Du-te şi omoară ceva.
BLACKWAY
Te pot ajuta cu ceva, domnişoară?
- Îl aştept pe şerif. - Eu sunt şeriful. Numele meu e Windgate.
- Nu porţi uniformă. - Rareori o port.
Şi cum ştiu că tu eşti şeriful?
Nu ştiu ce să-ţi spun, domnişoară. N-ai decât să aştepţi aici cât vrei.
Poate pică alt şerif în zonă.
Aşteaptă.
Aşteaptă!
- Ce ai acolo? - Pisica mamei mele.
Mi-a rămas mie, după ce ea s-a prăpădit.
Dumnezeule mare!
Ce s-a întâmplat?
I-a retezat capul.
- Cine? - Un bărbat.
Blackway... Nu-i ştiu numele mic.
- Richard. - Îl cunoşti?
Da, mai toţi de aici îl cunosc.
- De fapt, mă miră că tu nu-l cunoşti. - Eu nu sunt de aici, de fel.
M-am născut aici, dar... A trecut mult timp de atunci.
De ce te-ai întors?
- Mama mea a murit în iunie. - Eşti fiica lui Betsy Warren.
Condoleanţele mele. A fost o doamnă de ispravă.
De când te deranjează Richard Blackway?
Cred că face mai mult decât să mă deranjeze.
De când te hărţuieşte.
- M-a atacat. - Când s-a întâmplat asta?
Săptămâna trecută, după muncă.
- Unde? - La Sullivan's.
Sunt chelneriţă acolo, câteva seri pe săptămână.
De ce nu l-ai raportat atunci?
N-am crezut că-l voi mai vedea vreodată. Credeam că e doar în trecere.
Dar acum, unde mă duc eu, e şi el. La băcănie, la benzinărie...
Totuşi, e un oraş mic. Dai peste aceeaşi oameni...
Nu! Nu. Mă urmăreşte.
- Mă priveşte. - Mă tem că nu prea am cu ce să te ajut.
Dacă ai fi venit săptămâna trecută, după pretinsul atac...
"Pretins"?
Au fost oameni de faţă.
Hai să te întreb ceva.
- Mama ta ţi-a lăsat casa? - Da.
Sfatul meu e să o vinzi pe cât primeşti
şi să te întorci unde locuiai înainte să moară Betsy.
Chiar nu poţi face ceva? Nu poţi să-l chemi la secţie pentru interogatoriu?
Fă-l să mă lase în pace. Fă-mi rost de un ordin de restricţie.
Nu aşa merg treburile pe aici.
Dar cum merg treburile pe aici?
O să stai cu mâinile-n sân până dă buzna în casa mea
şi îmi face Dumnezeu cine ştie ce?
Îmi bag picioarele. Mi-e indiferent. Nici nu ştiu de ce m-am mai deranjat.
Domnişoară Warren.
Ştii fabrica de cherestea din cealaltă parte a oraşului?
E o clădire mare, pe marginea drumului.
Maple Lake Timber.
Ai putea să încerci să te duci acolo şi să întrebi de Scotty.
El poate să-l facă pe Blackwell să mă lase în pace?
Da, dacă i-o cere Whizzer.
- Cine e Whizzer? - Whizzer e şeful. E proprietarul.
Du-te la Whizzer.
Dacă vrei, poţi lăsa pisica la mine. O să am grijă să fie incinerată.
Nu. Mă descurc singură.
- Bună seara, Lillian. - Să ţi-o trag!
Dacă mai spui asta o dată,
într-una din nopţile astea
s-ar putea să ţi se îndeplinească dorinţa.
Subtitrarea: bucyfall - Subtitrari-Noi Team
facebook.com / bucyfall SNT
Stop!
- Dă-te jos! - Nu te aud.
- Dă-te de acolo. - Ce?!
- Vrei să bem o cafea? - Valea de aici.
Bătrânul singuratic Timers m-a dus în spate,
la baraca de lemn, ca să-mi arate
un pin mare Douglas pe care îl lăsaseră netăiat.
Şi nu vorbesc despre un pin obişnuit,
vorbesc despre... Ăsta era special.
Vechii tăietorii de lemne îi spuneau "nevasta codrului".
Avea un nod în trunchi, cam la înălţimea asta.
Şi dacă pădurea te dobora,
luai o mână de untură din bucătărie
şi ungeai nodul ăla foarte bine.
Şi apoi...
Ei bine...
- Tu îţi baţi joc de mine. - Jur.
Ce crezi că se întâmpla acolo?
50 tăietori blocaţi în pădure, toată iarna?
Fără femei?
Cât să joci şi dame?
Să mă ia naiba.
Unii îi ziceau "păsărică de pin".
Ai regulat un copac?
Şi acum mai scot aşchiile.
Cine e?
O doamnă într-o maşină mică.
- O recunoşti? - Da, e chelneriţă la Sullivan's.
Ajută şi cu copiii de la şcoala elementară.
Care din voi e Whizzer?
- Te pot ajuta cu ceva? - Lucrează un tip Scotty pentru tine?
- Cine ţi-a spus asta? - Şeriful.
Scotty nu e aici.
- E în nord, s-a dus pe Râul Alb. - Are un frate acolo.
- Nu e frati-su, e unchi-su. - E frati-su, am jucat biliard cu omul.
- Ce treabă ai cu Scotty? - Un tip îmi face probleme.
Mi-a ucis pisica. Mi-a lovit maşina.
Am nevoie de ajutor, de cineva care să vorbească cu el.
Nu ştiu. Să-l ameninţe, dacă de asta e nevoie.
Pe tip îl cheamă Blackway.
I-ai spus şerifului Windgate că Blackway îţi face probleme?
A zis că nu poate face nimic şi să vin aici şi să întreb de Scotty.
A zis că Scotty va şti ce e de făcut.
El ţi-ar spune să-ţi iei altă pisică.
- Poftim. - Sau să pleci din oraş.
Nu plec.
De ce nu?
Fiindcă aici trăiesc acum.
O fată drăguţă ca tine ar putea trăi în multe locuri.
- Unde ai trăit înainte? - În Seattle.
În Seattle e frumos, du-te înapoi.
- Ştii unde mai e frumos? - În Portland.
Ce aveţi, oameni buni?
Am crescut aici.
Această proprietate e tot ce am şi am investit multă muncă în ea.
Să mă ia naiba dacă o să mă izgonească un ticălos din oraş.
Te mai întreb o dată.
Cum îl găsesc pe Scotty?
Îmi pare rău, domnişoară, dar Scotty nu e aici şi eu nu te pot ajuta.
Sunteţi jalnici.
La dracu'!
Fir-ar să fie!
Dacă vrea cineva să se ducă cu ea,
îi plătesc leafa pe o săptămână şi îi acopăr cheltuielile de înmormântare.
O fac eu. Mă duc eu cu ea.
- Ce-ai zis, Les? - Am zis că mă duc eu cu ea.
- Te duci să-l găseşti pe Blackway? - Sigur. De ce nu?
Doar nu te gândeşti serios să te pui cu Blackway de unul singur?
Nu, îl voi lua pe Nate cu mine.
- Crezi că e în stare de asta? - Îl voi întreba.
Nate?
- Ce zici, Nate, vrei să te duci cu Les? - Nu mă deranjează.
- Ştii cine e Blackway, da? - L-am văzut.
Crezi că îi faci faţă?
Cred că da.
- E bătrân, nu? - Da. Ca mine.
- Eşti sigur de asta, Les? - Da.
Nu e lupta ta, nu tu ai căutat-o cu lumânarea.
- Nici ea n-a cerut-o, nu? - Aşa o fi.
Dar un lucru e clar, ar fi fost mai bine pentru toţi
dacă ar fi plecat din oraş.
Da.
În fine.
Bine. Las asta aici.
Să nu o atingi cu chestia aia de pe buza ta.
Haide! Să mergem.
Hei.
- Ai probleme cu maşina? - Blestemata nu porneşte.
Nu mă mir, bateria e bulită.
Bornele sunt corodate.
N-are rost. O să folosim camioneta lui Nate, bine?
Pentru ce?
Ca să-l găsim pe amicul tău Blackway. Nu asta voiai?
Scotty nu o să te ajute, se teme de Blackway, ca şi ceilalţi.
Eu sunt Lester, apropo.
El e Nate.
- Ăsta are 100 de ani. - Eşti pe aproape.
La naiba.
Nu ai vreun prieten care mă poate ajuta?
- Camioneta are doar trei locuri. - Dă-mi cheile.
- E camioneta mea. - Dă-mi cheile. Haide.
Whizzer a vorbit serios când a zis că ne dă leafa pe o săptămână?
- Nu. - Vă pot plăti eu.
- Am nişte bani de la mama. - Nu avem nevoie de banii tăi.
Urcă.
- Nu vrem banii ei? - Nu, nu vrem. Urcă.
Bine.
Mare figură fata, nu? Să ne facă jalnici.
Îţi spun eu cine e mare figură.
Windgate.
A trimis-o la noi pentru că e prea laş ca să-şi facă treaba.
Da.
Şi acum mulţumeşte stelelor sale norocoase
că Blackway s-a plictisit să fie ajutor de şerif.
- A trecut la lucruri mai mari. - Lucruri mai rele.
Nu ştiu ce-i în mintea lui Les.
Îţi spun eu ce e în mintea lui.
Se gândeşte că vede o tânără în pericol care are nevoie de ajutor.
Putea fi oricare din fiicele noastre în locul ei.
- Nate nu părea speriat de Blackway. - Omul nu e în toate minţile.
Dar Lester?
Lester se teme de Blackway, asta e clar.
Dacă nu se teme, ar trebui.
Facem o oprire rapidă pentru provizii.
- Pot să folosesc baia ta? - Vrei să faci o baie?
- Nu. - Vrei să foloseşti WC-ul?
- Da. - Atunci spune aşa.
Înăuntru.
- Ce-s astea? - Morişti. El le face.
Soţia lui le vindea. Nu ştiu de ce le mai face.
Ea s-a dus de mult.
- A murit? - A plecat.
A fugit cu dentistul. Cel puţin asta am auzit.
Les mă lasă să dorm aici când mă cert cu mama.
Zău?
- Unde e baia? - La etaj.
Trebuie să zgâlţâi mânerul după ce tragi apa.
- Te duci la Mckinley? - Nu, am fost şcolit acasă.
- Nu te înţelegi bine cu ceilalţi? - Mama e o persoană foarte religioasă.
- Ce s-a întâmplat cu fiica lui? - S-a sinucis.
Din cauza unei fantome sau aşa ceva.
Nu vorbeşte niciodată despre ea.
- Ce e aia? - O crosă.
Crosă pe naiba. Nu vreau arme în asta.
Cum crezi că îl vom convinge pe Blackway să te lase în pace?
- Nu ştiu, nu m-am gândit dinainte. - Crezi că e un om rezonabil?
Dacă nu vrei să faci asta, doar spune
şi o să te las în staţie
ca să iei următorul autobuz care pleacă din oraş.
Dacă îl ameninţăm cu aia, o să mă lase în pace?
Nu ştiu.
Ştii tot atâtea ca şi mine, puştoaico.
Ai face bine să ştii să o foloseşti.
Pune-ţi centura.
Bună ziua, doamnelor.
Tocmai ce vorbeam despre tine, Scott.
- Zău? - Da.
Te-a căutat o fată de dimineaţă.
- Blackway o hărţuieşte. - I-a spart geamul.
I-a ucis pisica.
Şi ce treabă am eu cu asta?
Windgate a trimis-o să te caute,
a zis că ai avut răfuieli cu Blackway în trecut
şi că s-ar putea să o poţi ajuta.
De ce?
Pesemne s-a gândit că vrei să te revanşezi.
Câţi v-aţi dus împotriva lui atunci, la fort?
Parcă aţi fost trei.
Nu-mi amintesc.
Am făcut pace cu Blackway.
Nu am nici o revanşă de luat.
Mai vrei să spui ceva, Scotty?
Aşa credeam şi eu.
Fitz!
Fitz.
Fitz,
eu sunt, Les.
Fitz, deschide.
Putem vorbi?
Gura!
Îl căutăm pe Blackway.
- De ce? - Pentru că îl căutăm. De aia.
A fost aici.
Ăsta a fost al unchiului meu Joe.
- Ţi-l aminteşti? - Nu.
E mort de 20 ani.
Nici nu ştiu dacă mai trage.
Ce s-a întâmplat cu Blackway?
Ce s-a întâmplat cu Blackway, Fitz?
A fost o afacere.
Blackway a venit cu o ofertă de lucru.
Era vorba de o bucată de pământ, lângă muntele McKay.
Femeia locuia în Portland.
Blackway avea un contract.
Câţi metri pătraţi, câte dealuri, câte drumuri. Ştii cum merge treaba.
Părea în regulă.
Aşa că i-am dat lui Blackway onorariul lui de broker
şi problema s-a rezolvat.
Taci dracului!
Hei.
Scuze.
Nici măcar nu e câinele meu.
În orice caz, eram acolo de 6 săptămâni.
Într-o zi am primit un telefon de la şef.
Primise o vizită de la proprietar.
Şi ajutorul şerifului.
Proprietarul era furios.
Nu ştia nimic despre exploatările forestiere.
Nu ştia nimic despre contract.
Ştia doar că are cu 40 acri de pădure mai puţin
decât credea că are.
Blackway a falsificat semnătura proprietarului.
Da. A zis că voi primi veşti de la avocatul lui.
Mă aşteptam să primesc.
Asta se întâmpla luni.
A doua zi voiam să mă duc la şerif.
Să-i spun despre Blackway.
În acea noapte, eu şi Cynthia eram în pat,
dormeam buştean, dar m-am trezit.
Pentru un minut. Nu ştiu de ce.
Apoi mi-am dat seama de ce.
Cineva stătea acolo.
Lângă patul nostru.
Doar stătea acolo, în întuneric.
O avea pe fetiţa noastră. M-am întins să aprind lumina.
"Las-o aşa", a zis.
Era Blackway.
Cynthia s-a trezit.
- Cine e? - El a zis: "Fă-o să tacă".
Blackway nu-i dădea atenţie.
Salut, Fitz.
Am auzit că te gândeşti să vorbeşti cu şeriful
despre situaţia aceea la McKay.
Poate.
Poate?
De ce ai face una ca asta?
Nu am făcut mulţi bani împreună, Fitz?
Nu am făcut?
Dau de muncă multor oameni din acest oraş.
Nu mă dezamăgi, Fitz.
Dacă mă faci să mă întorc aici,
nu o vei mai vedea niciodată.
Apoi s-a ridicat şi a plecat.
Deci nu te-ai dus la şerif.
Vorbea serios.
Ştii unde e Blackway, dle Fitzgerald?
Nu.
- De ce? - I-a făcut probleme fetei de aici.
Tu unde l-ai căuta?
Nicăieri.
Îmi pare rău.
O cunosc pe Heidi.
Sunt suplinitor la şcoală ei câteodată.
- O cunoşti pe fiica mea? - E o fată foarte drăguţă.
Eu sunt Lillian.
Da, a pomenit de tine.
Da.
Aţi putea încerca la muntele Diamond.
Acolo e o echipă de exploatare forestieră.
Dacă Blackway nu e acolo, nu ştiu unde ar putea fi.
Bine.
Mersi mult.
Se vede?
Nu, nu încă.
Nate, ieşi şi...
Întreabă dacă l-au văzut.
Sigur.
Te pot ajuta cu ceva?
Îl caut pe Blackway.
De ce?
- Trebuie să-l văd. - Nu e aici.
Ei cine sunt?
Şi ei îl caută pe Blackway.
Salut! Bună dimineaţa.
Ce faceţi?
- Ce ai în mână? - O galerie pentru perdea.
Galerie pentru perdea pe naiba!
Nu vei şti niciodată, nu?
Blackway a fost aici azi-dimineaţă?
A fost aici.
S-a dus în Fort ca să se vadă cu Murdoch.
- Taci. - Tu să taci.
Blackway n-a zis niciodată să nu spunem nimănui unde e.
Mulţumesc. Rămân dator.
Întoarceţi-vă la treabă.
Haideţi.
Mulţumesc.
Când îl vei pe găsi pe Blackway, o să-ţi doreşti să nu-l fi găsit.
Cum zici tu, amice.
Cum zici tu.
Ai văzut câinele ăla?
Da, era mare.
Nu ştiam dacă să-l călăresc sau să-l mulg.
Dacă vrei să-l mulgi, eşti pe cont propriu.
Aia chiar arată ca o armă.
L-ai păcălit.
Ei nu-i plac trucurile.
Cred că preferă bătăile.
Da, ca fosta mea soţie.
Asta nu-l va speria pe Blackway.
Nu se ştie niciodată.
Nu-i văd camioneta nicăieri.
Vezi motocicleta Harley de lângă uşă?
E a contabilului lui, Murdoch.
Hai să vedem ce-i înăuntru.
Ţi-i dau înapoi vineri. Bine?
Salut.
Ţi-am luat o bere.
Te cunosc?
Sunt noul tău ofiţer de probaţiune.
Eşti pe dracu'.
- Ce vrei? - Îl caut pe Blackway.
- Blackway. - Da.
Cine e Blackway?
I-a făcut probleme domnişoarei de acolo
şi m-am gândit că m-ai putea ajuta să-l găsesc.
Chiar crezi că moşul ăsta şi iubitul lui te vor putea ajuta, scumpo?
- Nu-mi spune aşa! - Nate, calmează-te dracului,
doar discutam ca între prieteni. Ce te-a apucat?
Sfatul meu, scumpo,
e să faci tot ce poţi pentru Blackway.
Ştii ce vreau să spun.
Poate chiar să treci în genunchi.
Să faci apel la natura lui bună.
Dacă mai spui asta o dată, vei avea nevoie de un doctor.
Voi avea nevoie de un doctor?
Nate.
Ticălosule!
Hei! Şefu'!
Cuţit!
- Lasă-l în pace. - E rănit.
- E vina lui. - De ce e vina mea?
Pentru că e. De aia.
- El a început. - Ba nu, tu ai început.
Opreşte maşina.
- O să vomiţi? - Nu, dar trebuie să ies afară.
Care e problema?
E războiul meu, bine?
Nu al tău. M-ai auzit?
Acum pare să fie războiul nostru, nu?
De ce faci asta?
Pentru că trebuie făcut.
Trebuie făcut.
Salut, Sam. Ce faci?
Salut, băieţi.
- Ce faci, omule? - Bine.
Bună, Dottie. Frumoaso!
- Unde vrei să stăm? - Tu poţi să te duci naibii.
- Prietenii tăi pot să stea unde vor. - Bine. Mulţumesc.
- Vrei cafea? - Da. Şi nişte apă. Pentru pastila mea.
Pentru ce e aia?
- Pentru inimă? - Nu, pentru mai jos.
Viagra?
- Nu. - Îl ajută să urineze.
Trebuie să iei o pastilă ca să urinezi?
Nu, ca să opresc urinatul.
- Poftim nişte apă. - Mersi.
Bine.
- Doar cafea. Mulţumesc. - Omletă şi pâine prăjită pentru ea.
- Bine. - Dar nu mi-e foame.
Trebuie să mănânci. Gura. O omletă, pâine prăjită şi...
Adu-mi un hamburger şi o friptură cu sos de brânză Philly, cu ceapă.
- Care e supa zilei? - Adu-i la fel ca ei.
Bine. Mulţumesc.
Acoperă-ţi faţa.
Mă întorc într-un minut.
Les.
- Salut, Chris. Ce faci? - Bine.
Ascultă, îmi pare rău că nu am ajuns la memorialul lui Amy, dar am...
E în regulă. Erai închis, nu puteai.
- Când ai ieşit? - Acum două luni.
- Sunt curat şi treaz de 83 de zile. - Bun.
- Te simţi bine? - Da.
Dă să văd.
Eşti un tip dur, nu?
N-a fost aşa rău.
Nu e ce crezi tu.
Am lucrat într-un restaurant.
Coceam brioşe.
Îl caut pe Blackway. Unde pot să-l găsesc?
N-ai auzit ce-am spus?
- Sunt curat acum. 83 de zile. - Şi?
Ultimul lucru pe care vreau să-l ştiu e unde e Blackway.
- Ai lucrat într-un restaurant? - Da.
Voiam să-mi deschid propriul restaurant într-o bună zi.
Asta până când ticălosul cu care eram a cheltuit toţi banii pe droguri.
- Ce mâncare voiai să serveşti? - Ceva simplu.
Mic dejun, prânz, cafea.
Unde e, Chris?
Unde e Blackway?
Am auzit că e la motelul vechi pe care-l deţine, pe autostrada 40.
- The Hylatt? - Da.
Ascultă, ai grijă de tine.
Am auzit că e implicat în rahaturi importante acum.
Metamfetamină, heroină, tot felul de lucruri.
Cine lucrează pentru el?
Nu le ştiu numele.
Nu ştiu.
Nu sunt din zonă.
Ar trebui să deschizi un asemenea local în oraş.
Ne-ar prinde bine nişte cafea bună.
Şi orice e bun.
Ar trebui s-o laşi pe Roena să se ocupe de aia.
Taci, Les.
- Cine e Roena? - Iubita lui.
- Taci, Les. - Lucrează acolo, la clinică.
- O asistentă? - E tehnician.
- Eu nu asta am auzit. - Ai auzit greşit.
- Rowena, te iubesc. - Taci, Les. Nu e amuzant.
- De ce umbli cu ea, Les? - Cu cine?
- Cu ea. - O ajut.
N-ar trebui să te bagi.
Nu-i sta în cale.
- Asta e camioneta lui? - Nu.
El conduce un monster truck argintiu.
Aici are loc o operaţiune mare.
Sunt multe locuri de parcare, multe camere.
Multe tinere, probabil.
Sunt doar copii. Ticălosul.
E bine. Când şeriful o să vadă asta, va trebui să facă ceva.
Zău?
Nu o să se pună cu Blackway, de aceea te-a trimis după... Cum îl cheamă?
- Scotty. - Scotty.
Doar cineva care nu poate fi cumpărat îi va veni de hac ăstuia.
Mă duc să văd ce se întâmplă.
- Vin cu tine. - Rămâi aici.
O să-l verşi!
- Căţea, varsă-l tu! - E vina ta. Tu ai făcut asta.
- Haide! Am nevoie! - Gura!
A zis cine erau?
Nu ştiu. Un moş şi copilul său.
Ar putea să fie fiul lui. Murdoch nu era sigur.
A zis că nu i-a mai văzut. Nici pe ei, nici pe fată.
- O fată? - Ea te caută.
- Ce fată mă caută? De ce? - Nu ştiu.
- Tu eşti bunicul fetei moarte? - Sunt tatăl ei.
Nu învinovăţesc un bărbat că a băut câteva păhărele după ce şi-a înmormântat fiica.
Coboară geamul.
- Unde te grăbeşti aşa, bătrâne? - Acasă.
- Ai băut? - Nu.
- Eşti sigur? - Da.
Fă-ţi treabă odată.
- Ce ai zis? - Scrie odată afurisita de amendă...
Dă-te jos din maşină. Dă-te jos din maşină!
Acum!
- De unde vii, de eşti la patru ace? - Am fost la Morrison's.
- Pompele funebre? - Da.
- Eşti bunicul fetei moarte? - Sunt tatăl ei.
Nu învinovăţesc un bărbat că a băut câteva păhărele după ce şi-a înmormântat fiica.
N-am băut. E ultima oară când o spun.
O să o spui de câte ori vreau eu.
Pe aici.
Vechiul test de sobrietate.
Eu n-am copii.
Cel puţin nu de care să ştiu.
Dar cred că e aiurea, totuşi.
Să-ţi vezi unicul copil luând-o pe căi greşite.
Umblând cu copii răi. Drogându-se.
Haide.
Întrebându-te: "Am fost un tată bun? Am fost un tată rău?"
"Am fost prea strict? N-am fost destul de strict?"
Lasă-mă să-ţi ofer pace sufletească, bătrâne.
Din experienţa mea, din ce am văzut,
nu puteai face nimic.
O fată ca Amy nu poate fi oprită.
N-aveai nici o şansă s-o schimbi.
Probabil ai fost doar un tată prost.
Am terminat.
Ai auzit asta?
- E doar aparatul de făcut gheaţă. - Bine.
Ne auzim mai târziu.
Salut.
La naiba!
Era motocicleta lui. Ce s-a întâmplat?
Ai vorbit cu el?
Da, sigur. Am vorbit despre vreme, filme, despre tot la o ceaşcă de ceai.
Ce naibii crezi că am făcut?
Şi acum ce facem?
Trebuie doar să aflăm, atâta tot.
Îi poţi lăsa un mesaj pentru mine?
Spune-i că Delphine îl salută şi că ar trebui să o sune.
Ce sunt eu, serviciu de secretariat?
- Să-i spui. - Bună seara.
Dumnezeule, ce frig e.
- Cine sunteţi? - Îl căutăm pe Richard Blackway.
- Ştii unde e? - Nu e aici.
Încercăm să-l găsim. Dar unde e? Ştii unde s-a dus?
- Eşti... Unde s-a dus? - De ce îl căutaţi pe Blackway?
Fiindcă suntem de la biserica Sfântului Duh, înţelegi?
Şi a câştigat loteria bisericii, dacă îţi vine să crezi.
- A câştigat. - Ce a câştigat?
Treaba e că...
A câştigat toasterul.
Hristos mântuitorul.
Dumnezeul să-l binecuvânteze.
Amin. Slavă ţie, Iisuse.
Trudy.
Trudy, eu sunt, Lillian.
Am făcut împreună liceul Mckinley.
E în regulă.
Trebuie să te scoatem de aici.
A câştigat un toaster, ca unul din astea de aici.
Nu, a câştigat...
Unde sunt cheile?
A câştigat toasterul.
Tu te gândeşti la anul trecut. Denny a câştigat grămada de lemne.
Nu ştie ce vorbeşte. Bună seara.
- Ce dracului e asta? - Ce?
- Cine-s ăştia? - Îl caută pe Blackway.
- A câştigat un toaster. - Ce-a făcut?
Nu, ai dreptate.
Aşa e.
Cine sunteţi şi ce dracului vreţi?
Suntem de la IRS. Vrem să ştim pe unde umblă Blackway zilele astea.
Îmi puteţi spune? Te rog.
Da, ştiu cine sunteţi acum.
Du-te dracului, boşorogule.
Ce naibii faci? Eşti nebun? Ce te-a apucat?
Spune-mi unde e Blackway.
- Nu ştiu, e... - Unde e?
- Nu...
Unde e Blackway? Spune-mi. Unde?
- Spune-mi unde e Blackway. - Nu ştiu.
- Ştii unde e! - E în oraş.
Are un loc în Town.
- Bătrâne, ascultă-mă... - Les, trebuie să plecăm.
Ieşiţi dracului... O să vă ucid!
Sunteţi nişte oameni morţi!
- Chiar trebuia să arunci locul în aer? - Scuze.
"Scuze"? Eşti nebun.
O să vă bag în mormânt!
- Nu-l vom găsi în veci acum. - Pe cine?
Blackway, Blackway, Blackway! Ce naiba e cu tine?
Trezeşte-te! La cine credeai că mă refer? Ar putea fi oriunde în Towns.
- Cine e asta? - O prietenă. Am fost la acelaşi liceu.
- De ce e cu noi? - Vine cu noi.
- Pe naiba! Nu vine nicăieri cu noi. - Trebuie să o ducem la un spital.
- De ce? Ce are? - O s-o omoare.
- Şi? - Nu putem să o lăsăm aici.
- O să supravieţuiască. - Are nevoie de un doctor.
Gura! Gura! Gura!
Gura!
- Cum te cheamă, puştoaico? - Trudy.
Ciudaţii de la hotel ţi-au făcut asta?
Ei te-au nenorocit? Blackway, cel mai rău?
Da.
Nu are nevoie de un spital, are nevoie să plece imediat de aici.
- Dacă ar fi... Cum o cheamă? - Lillian.
Dacă ar fi isteaţă, s-ar urca în autobuz cu ea.
- Pare isteaţă. - Da, şi tu la fel.
- Mersi. - Dacă te-ai urca în autobuz cu ele.
Nu-l vom găsi pe Blackway acum şi...
Data viitoare când îl vom vedea, va fi când ne va găsi el.
Vrei să stai pe aici pentru asta?
Am auzit că în Portland e frumos.
Aşa se zice.
- Uite, nu e chiar atât de isteaţă. - Bine. Să mergem.
Unde? Blackway e sus, în pădurea Town.
Avem mai multe şanse să-l găsim pe Bigfoot acolo.
Trudy a zis că are o tabără lângă vechea mină de aur.
- La vechea exploatare forestieră? - Da, asta a zis.
Ce mai aşteptăm?
Bine.
- Nu e musai să vii cu noi. Ştii asta? - Da, ştiu.
Bine.
Dacă o faci, va trebui să mergi până la capăt.
Nu există cale de întoarcere.
- Eşti pregătită pentru asta? - Adică o să-l omorâm.
Da, cred că da. Poate.
Dacă nu sunt eu sau Trudy, va fi altă fată.
Nu?
Da.
Atunci să trecem la treabă.
Bine.
Bătrânul Lester şi cu mine am fost primii care au urcat în pădurea aia.
Acolo sus, în Towns, trăiesc doar urşi, elani şi castori.
Şi ce i-a mătrăşit pe băieţii ăia canadieni.
- Ce băieţi? - Echipa de exploatare din B.C.
Nişte tipi duri.
Era aprilie, stratul de zăpadă era de vreo 90 cm,
iar compania de exploatare nu mai auzise de ceva vreme de ei.
Şi a trimis oameni echipaţi cu rachete de zăpadă
ca să urce acolo şi să afle ce s-a întâmplat.
Când au ajuns la cabană, au găsit tractorul forestier parcat în faţă.
Înăuntru, hainele lor, echipamentul.
Până şi farfurii pe masă.
De parcă au fost întrerupţi în mijlocul cinei.
Dar de cei patru tăietori de lemne,
nici urmă.
Nimeni nu i-a găsit, niciodată.
Ăsta e Towns.
Ştiam nişte puşti în liceu care se duceau în Towns ca să se petreacă.
Au avut noroc că nu s-au rătăcit.
Sunt sute de km pătraţi de nimic acolo.
E ca în triunghiul Bermude, doar că sunt şi blestemaţii de copaci.
Ai grijă cum vorbeşti, da?
Towns e un loc ciudat.
E mult în afara drumului.
Bine. De aici mergem pe jos.
O să se facă frig.
- Dewar's cu gheaţă. - Mersi.
- Vrei să deschid un cont? - Nu.
Poftim.
Ia din ăştia.
Păstrează restul.
- Ăsta e un bacşiş frumos. - Ăsta e un zâmbet frumos.
- Mulţumesc. - Pentru compliment sau pentru bacşiş?
Pentru amândouă.
Îţi aduc şi altceva?
- Ceva de mâncare? - Nu.
Doar numele tău.
- Lillian. - Lillian...
Îmi place numele ăsta.
- Eşti nouă în zonă, nu-i aşa, Lillian? - Ceva de genul.
A trecut o vreme.
- La cât ieşi? - Cam într-o oră.
Pot să aştept.
- Nu pot. - Nu poţi?
Atunci ia un loc.
- Nu la asta m-am referit... - Ştiu la ce te-ai referit.
- Trebuie să mă duc acasă. - Te aşteaptă cineva?
- Soţul? - Mama.
Mama ta te aşteaptă? Sun-o şi spune-i că întârzii. Va înţelege.
Dacă e la fel de frumoasă ca fiica ei, va înţelege numaidecât.
Trebuie să plec.
Bine, Lillian.
Pe aici. Acolo.
Oferta mea rămâne în picioare.
- Oferta? - Pentru o băutură.
- Abia ce am ieşit de la muncă. - Mergem în altă parte.
Mergem la mine acasă.
Ascultă, sunt terminată.
Chiar vreau să mă duc acasă şi să dorm.
Boule, vorbesc serios.
Ce vrei?
- Ce vrei şi tu, Lillian. - Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Ştii exact despre ce vorbesc.
Ţi-ai pus un tricou care de-abia îţi acoperă pieptul.
Ai cei mai buni blugi pe tine, ca să-ţi faci fundul cât mai atrăgător.
Aşa e, mi-ai atras atenţia.
Întrebarea e ce vei face în privinţa asta?
Te rog, lasă-mă să mă urc în maşină.
- Cu o condiţie. - Ce condiţie?
- Sărută-mă. - E cumva o glumă?
Dacă te sărut, mă laşi în pace?
Sărută-mă.
Uşurel, uşurel.
Hei!
- Întoarce-te înăuntru. - Lillian, eşti bine?
Boule! Întoarce-te înăuntru!
Acum!
Bine.
E vina mea.
Părea un tip obişnuit. N-am ştiut ce să fac.
Încercam doar să fiu prietenoasă.
Nu e vina ta.
Nu contează ce ai făcut sau ce n-ai făcut.
Blackway e un gunoi. Dă-l dracului.
Te-ar fi găsit într-un fel sau altul. Aşa e viaţa.
Dacă nu era Blackway, era altceva. Nu?
Cancer, accident de maşină, droguri.
Sinucigaşi.
Numele tău e peste tot... Mereu va fi ceva.
Totul face parte din joc.
Da.
Nimeni nu trece prin viaţa asta
fără să fie căutat de lucruri rele.
Fie ne ţinem capetele plecate şi sperăm că ne vor ocoli,
fie facem ce facem acum.
Ce facem acum?
Ne vom întâlni cu ticălos, nu?
Faţă în faţă.
La dracu' cu el.
Jigodia dracului.
Gunoiul.
- Deci, aici e? - Da.
Aici am lucrat prima oară.
În pădure.
Da.
Acest loc se numea "treaba lui Boyd".
50 oameni lucrau şi trăiau aici.
E destul de dur.
Nu s-a mai tăiat aici
de 20 ani, poate chiar mai mult.
Camionul lui Jimmy Malla.
Jimmy Malla.
E mort de mult.
Şi asta.
Sfinte Moise!
Nu s-a schimbat nimic.
Trebuie să fie a lui Blackway.
Da.
Asta e cabana lui.
Pe vremea mea nu era aici.
Nu prea e gospodar, nu-i aşa?
Fă-te util.
Taie nişte lemne şi fă focul.
Fă unul mare.
- Ai brichetă? - Da.
Bine. Să faci foc mare.
Sunteţi bine?
Da.
- O să arunc o privire prin preajmă. - Acum?
- Ce? - Acum?
Da, avem timp. Nu va veni aici curând.
- O să-l auzim când va veni. - De unde ştii?
Nu poate ajunge aici decât cu maşina, pe drumul forestier.
Şi conduce unul din camioanele lui diesel mari şi prosteşti.
O să-l auzim de la 3 km.
- Ce naiba e aia? - E o Goose Gun.
A fost a unchiului meu Walter.
Următoarea după asta e artileria grea.
- Aia e o antichitate. - Da.
Dar încă trage. Aşa sper.
Bine.
- Lester. - Da?
Ceva e în neregulă. Trebuie să plecăm de aici.
E prea târziu acum, puştoaico.
Ai trecut linia.
Nu mai e cale de întoarcere.
Te-am avertizat.
Nu v-am avertizat?
Bine.
Ai tras vreodată cu unul din astea?
Vino încoace.
Arată-mi.
De ce stai în lateral? Nu faci surf.
Uite aşa.
Da.
Ai grijă să nu fie încărcat.
Încerci să mă omori?
Da. Acelaşi lucru.
Foloseşte-ţi ambele mâini.
Strânge. Ţine-l strâns.
Asta fac.
Are recul.
Aliniază ţinta cu cătarea.
Sus.
Apasă pe trăgaci.
Bine.
E bine.
Şi acum băgăm gloanţele.
Pot să te întreb ceva?
De ce nu ai plecat?
Când Blackway te deranja, de ce nu ai fugit?
Pentru că asta am făcut mereu şi m-am săturat.
Încep să realizez că Lester are dreptate.
Unii oameni sunt doar răi.
- Cum e în Seattle? - E plăcut. Când nu plouă.
Ar trebui să te duci o dată.
Les mereu spune că ar trebui să călătoresc.
De ce nu o faci?
- Credeam că faci mereu ce spune Lester. - Nu mereu.
Cum v-aţi cunoscut?
La muncă.
Les spune că fiica lui obişnuia să fie dădaca mea.
Dar nu-mi amintesc.
Bună, scumpo. Nu mişca, Skippy. Nu te mişca.
De unde ai ăsta?
De ce păreţi atât de surprinşi?
Chiar credeaţi că o să săriţi pe mine?
Tu şi iubiţelul tău v-aţi plimbat prin tot oraşul,
punând întrebări despre mine?
Mi-aţi ars locul de afaceri, mi-aţi bătut contabilul!
Credeaţi că nu o să aflu despre asta?
V-am aşteptat aici.
El unde e?
- Cine? - Nu te juca cu mine! Unde e?
Nu ştiu!
Unde e boşorogul ăla?
Fir-ar!
La naiba!
- Eşti al meu acum, ticălosule. - Priveşte, scumpo.
- L-am împuşcat pe bătrân, era în autobuz. - Stai cu ochii pe el.
Eu mă duc după ea.
Hei, Lillian!
Lillian!
Vino aici, scumpo.
Lillian!
Blackway.
- Antichitatea aia încă mai trage? - Da.
Murdoch?
E lângă tractor.
- Mai respiră? - Nu.
Hai.
Da...
Acum vom...
Îi vom târî pe amândoi în pădure.
Dacă îi găseşte cineva?
Aici sus nu-i va găsi nimeni.
Sunt coioţi, vulturi, vulpi, corbi.
Ei îi vor găsi înainte şi...
Îi vor face bucăţele.
Într-o săptămână nu va mai rămâne nimic din ei.
Bine.
Ne-a folosit ca momeală.
Ne-a folosit ca să-l atragă pe Blackway.
- Da. - Şi a funcţionat.
Bineînţeles.
Ar fi funcţionat şi mai bine dacă Joe Palooka ăsta
nu s-ar fi luat la trântă cu Blackway şi nu mi-ar fi blocat ţinta.
- Ăsta era planul tău? - Da.
Da.
Lui Blackway îi plăcea să creadă că el e cel mai rău tip prin preajmă şi...
N-a crezut că cineva va merge atât de departe ca el.
Asta l-a făcut neglijent şi previzibil.
Da.
Dacă cel mai rău tip din zonă face această greşeală,
al doilea cel mai rău tip are o şansă.
"Al doilea cel mai rău tip"?
Ăsta eşti tu?
Nu mai sunt.
Ce zici? E suficientă lumina?
Hai să plecăm de aici.
Să mergem!
Ai reuşit.
Da.
Dacă unul din oamenii lui Blackway...
Blackway.
Cine e Blackway?
Lester...
Ne mai vedem.
O s-o pui pe iubita ta Roena să îngrijească aia?
Fir-ar să fie, ţi-am spus, nu e iubita mea.
Lester crede că e pentru că i s-a stricat maşina o dată şi am dus-o eu.
- Atunci ce e? - Roena?
Nu ştiu.
S-ar putea să fie verişoara mea.
Ce e?!?
Tatăl ei vitreg e vărul mamei mele.
Asta ce mă face pe mine?
Eşti plin de surprize.
Subtitrarea: bucyfall - Subtitrari-Noi Team
facebook.com / bucyfall SNT
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania