** SCHIMB DE VIETI **
- Hei, Jim, esti gata sa primesti cadoul de Craciun?
Suntem cea mai mare agentie de mica publicitate de pe coasta de vest.
- L-am primit inapoi? - Da! Le-am oferit nada si au acceptat-o.
Am primit proiectele de publicitate ale companiei Infinity pentru urmatorii doi ani.
Ne iubesc.
- Minunat, Buddy. - Credeam ca o sa ma premieze.
Si o sa ma sarute chiar acolo. - Au semnat?
- Da, am contractul semnat in fata mea. Ma uit la el.
Citez: Nu vad de ce sa ne despartim vreodata.
- Buddy, e minunat, ai facut o treaba buna. Ai reusit!
- Nici o problema. Ma intorc cu avionul de ora sase.
Cred ca o sa zbor pe gratis toata viata.
- Hei, Buddy ai trecut cu succes si prin asta.
- Ce pot sa spun...
- Asa cadou de Craciun zic si eu. - Nici o problema...
in regula. Ne vedem la intoarcere. La revedere.
- Oare o sa ninga asa toata noaptea?
La naiba.
- ladul arata ca un blocaj in aeroportul O'Hare... Los Angeles?
- Da, se vede?
- Nu, dar cred ca am zburat impreuna marti. Ron Wachter
- Ah, da, Buddy Amaral... imi pare bine sa va vad.
A fost si mai rau. O sa plecam de aici pana la urma...
- Hey Buddy, ai ajuns. - Janice! Voiam sa te sun.
- Da, si eu eram gata sa mi se taie rasuflarea. - Mi-a parut bine...
- Cum ti-a placut mobilierul?
- Cum sa spun? Dragoste la prima vedere.
- Mmm... Norocul nostru.
Deci pleci cu cursa de sase? - Da.
- Ghinion, a fost intarziata plecarea. - Nu!
- Ba da. - La naiba! Ai timp sa bem ceva?
- Da, de asta m-au chemat in ziua mea libera.
Sa beau cu prietenii.
- Poate data viitoare? Te sun?
- Cum spui tu.
- Scuze. Scuzati, din cauza gentii.
Nu sta langa mine. - Nici o problema.
In onoarea... lucrurilor prin care ai trecut...
inteleg... viza europeana, iaurtul...
- Nu inteleg.
- la loc, stai cu noi, bea ceva.
Ea e Mimi. Ne cunoastem de...
cand... cinci minute?
Cred ca s-a plictisit de asteptat.
- Multumesc, de ce nu?
- As avea timp de omorat, cam o ora.
- Lasa-ma sa ghicesc... profesor de engleza.
- Sa ghicesc si eu... agent.
- In publicitate. - Adica un fel de agent fara inima.
- Seman chiar atat de mult cu un cliseu?
- Hei, nu te uita la mine, eu stau doar si mananc alune.
- lar eu nu sunt profesor, sunt scriitor.
- Scriitor? Cu asta am inceput si eu. Ca sa-mi castig existenta.
- Scriu pentru TV.
- TV, zici? De aia m-ai ghicit asa de bine...
Am vazut pe fata ta cand am zis publicitate, cred ca ti-ai inchipuit...
- Poate tu ti-ai inchipuit ca ai citit pe fata lui.
- Cred ca pe mine ma plateste si un agent publicitar.
- Asa este... tu cu ce te ocupi?
- Ti-am mai zis, lucrez la Centrul National de Organe.
Lucrez in dezvoltare.
- Ce dragut. Vreau sa spun, se ocupa cu dezvoltarea organelor.
Mi-a aratat aici un discurs important al lui David Crosby
despre transplanturi.
Te face sa te simti obligat.
- Eu scriu si piese de teatru, de asta sunt in Chicago.
Se joaca o piesa de-a mea. - Da? Pe care program?
- Nu e ceva important, a fost un teatru mic.
- Unde va fi saptamana viitoare? Imi plac piesele. Cum se numeste?
- Nu, s-a inchis. E inchis...
Se cheama Liliacul din fata portii.
- De ce nu mai avem teatru?
Stiu, avem filme... cauta la filme.
- Hmm... nu e aici.
- Da.
- Ce e o poarta?
- E luat dintr-un poem al lui Whitman. Cand liliacul a inflorit la poarta?
- Bine... da...
Dar... ce e o poarta?
- Oh! Priviti, au adus sandwich-uri.
- Oh, minunat! Ok.
Alta coada...
Stiti ce? mai bine ma duc sa verific cand plec. Vreti sa ma uit si pentru voi?
Incotro plecati?
- Dallas. - L.A.
- Ah, da, si eu tot la L.A..
Ok. Ma intorc intr-un minut.
- Multumesc mult.
- In regula.
Si... multumesc.
- Nu stii nici tu ce e o poarta.
Asta-i situatia, habar n-ai. Te-am citit.
E un tip simpatic, dar se limiteaza la scenarii tv.
Ai citit recenzia piesei lui?
Cand nu le place ceva criticilor, nu fac un secret din asta, nu?
- Da-mi-I inapoi! Hei, credeam ca te-am pierdut.
- Deci tu pleci la zece SEAT o sa decoleze.
Pentru Dallas, nimic deocamdata.
- Da, va fi maine la prima ora...
iar hotelurile aeroportului sunt pline.
- Hei, stii ce? Pastreaza voucher-ul asta de hotel.
Camera e garantata. Eu stau pe aici, poate apare ceva.
Ce, vrei sa mergi cu escala?
- Nu stiu, am doua bilete clasa a doua
oriunde in U.S.A. si Mexico plus alte doua...
Am prezentat spectacolul in Mexico
si le-am promis copiilor ca-i iau asa ca...
- Doua sute la clasa a doua.
- Puteam sa ma tocmesc?
- Nu, te-ai descurcat bine.
- Spune-i asta sotiei mele, Abby.
Da-i ei vestea cea buna,
se pare ca maine trebuia sa lucrez cu Scott la un brad.
Am uitat. Tatal ei e in campania cercetasilor.
- Ai vreo poza?
- Da, sigur.
- Oh, e draguta. - Nu-i asa?
Vecina noastra, Donna si Abby alaturi.
- Ce varste au copii? - Scott sapte ani si Joey patru.
- Saluta!
- Isuse, sper ca nu inregistrezi peste filmele de la Cosmos...
- Linisteste-te, am derulat, Crosby e la locul lui...
Hei, spune ceva pentru transplant... copii.
- Ei bine, salvati o viata, deveniti donator.
Faceti cum a spus David Crosby. Ce a spus David?
- Imi cer scuze, am baut. Multumesc pentru ficat.
- Suntem aici pentru un lucru anume.
Sarbatorim deschiderea si inchiderea noii piese
Cand Liliacul... ceva la poarta. - Exact, asta e.
Sunt aici cu autorul... - Greg.
- Greg... - Janello.
- ... si vreau sa spun ca criticul
de la Chicago Weekly Times e un idiot si un dobitoc.
- Ai citit recenzia? - Nu ar recunoaste o piesa buna
nici daca I-ar lovi una in fata.
Si Abby, te rog, iarta-I, bine?
- Da, te rog. - A facut-o pentru tine.
- Ei bine, nu-i adevarat. Te iubesc.
- Asa sunt eu.
Ei bine...
- Eu trebuie sa ma duc la toaleta.
Multumesc asadar pentru alune si celelalte.
- Cu bine.
- Mi-a parut bine sa va cunosc.
- Succes pe unde ajungeti.
- Noapte buna. - Cu bine.
Ei bine, daca ai vreodata drum in Dallas.
Hei, Greg! - Hei!
- Du-te sa impodobesti un pom de Craciun pentru mine. - Ce?
- Hai, ia-I. Vreau sa ma culc cu ea...
Daca intelegi ce spun... poate...
dezvoltarea organelor... camera video... Gandeste-te.
- Esti incredibil de generos. - E gratuit, ia-I. E in regula
- Hei! - Buna seara domnule
- Iti sunt recunoscator. - Asculta, imi faci un serviciu...
- Imi salvezi casnicia. Nu ai idee.
- Ai grija de tine.
- Multumesc mult. Cu bine.
- Biletul tau?
- Stii ceva? Tocmai I-ai luat!
- Cum!?
- Mai ai voucher-ul acela de hotel?
Nu-i asa ca e bine sa calatoresti cu avionul?
- Pot sa va mai aduc ceva?
Ceva de baut? - Ce?
Scuze.
- Doriti ceva de baut, cafea, sifon, apa?
- Oh, nu, multumesc.
- Cat e ceasul?
- S-a intamplat ceva.
...pasagerilor zborului 82 s-au adunat
sa astepte buletinele de stiri de la Infinity Airlines.
Inca o data pentru cei care au deschis mai tarziu aparatele,
la o ora si opt minute de la decolare,
Cursa 82 a companiei Infinity,
ultima care a decolat din aeroportul O'Hare,
inainte de inchiderea lui, a disparut
de pe ecranele radar deasupra Kansas-ului.
Desi nu a fost confirmat oficial de Infinity
avem unele rapoarte din Marysville, Kansas
ca s-ar fi gasit locul impactului.
- Alo?
Mama, ce s-a intamplat, ceva rau?
Chicago.
Nu, se intoarce maine. Ce...
Oh, cum? Isuse, e vorba de Infinity?
Nu, nu, nu, nu e in acela. Am vorbit cu el.
Mama, opreste-te.
Da-mi-I pe Less, te rog.
Less, care e numarul cursei?
Oh, slava Domnului.
Nu, nu e in avionul ala, el se intoarce maine,
E in... nici nu a plecat inca.
Spune-i... ce zice?
Pentru ca probabil nu stie,
e in hotelul aeroportului sau asa ceva.
Asculta, va sun cum aflu ceva, bine?
Nu vreau sa va tin legati de telefon acuma.
Ok.
...Surse ale aviatiei spun ca la o catastrofa
de asemenea marime, cei de la bordul avionului,
208 pasageri si opt membri ai echipajului
e putin probabil sa supravietuiasca.
Martorii de la locul prabusirii, la 75 mile de Topeka
spun ca au vazut o uriasa minge de foc cateva secunde dupa impact.
Vedem acuma o imagine a campului...
Rudele si prietenii pasagerilor zborului 82
sunt rugati sa mearga la ghiseul F21.
- Hei, Janice! - Oh, Doamne, Buddy.
Cunosteam trei fete din echipaj. Copilotul era prieten cu...
Da, asculta, avem o problema.
Lista pasagerilor nu e corecta.
- Oh, Isuse!
- Trebuie sa patrunzi in sistem. Poti s-o faci?
- Cine era tipul?
- J A N E L L O, Greg Janello.
Era in avionul acela?
Multumesc.
Ok.. asa.. huh... cand pleaca zborul 31?
Ok. Multumesc.
- Ok. Vezi? Te poti linisti acuma.
- As vrea sa ma fi sunat.
- Doarme. Nu urmaresti stirile cand dormi.
Hai, bea asta
dupa care trebuie sa plec acasa. Daca ai nevoie de mine
sunt vizavi.
...Mi-e o foame de lup.
- Hei, de ce te-ai sculat?
- Trebuie sa ma uit la televizor.
- Nu Billy cel prostut, nu te poti uita la televizor. Hai.
- Oh, baiatul meu cuminte.
- Cat e ceasul in Chicago?
- Noua.
- Isuse, nu stiu unde este.
- Nu stiu...
- Hei! E cineva la usa.
- Doamna Janello?
- Sunteti de la compania aviatica?
- Da. Eu sunt Kevin Walters si ea e Ellen Seitz.
Doamna, motivul... - Nu, el vine cu alt zbor mai tarziu.
- Cand ati vorbit cu el ultima oara?
- Aseara pe la ora opt.
- Asta inseamna zece seara la Chicago.
- Noi avem informatii contradictorii.
Una din ele, nu va putem spune daca e corecta sau nu...
una plaseaza numele sotului dumneavoastra pe lista zborului 82.
Eu stiu ca a ramas pe dinafara
si vine mai tarziu.
- Va invitam la sistemul informational
unde sosesc vestile cel mai rapid.
- Ok, asteptati un minut.
- Ok, ok. Vom merge impreuna
iar copii nu trebuie... - Donna, sa nu plangi.
Te rog sa nu plangi. - Nu plang.
- Ti-e bine? - Da, da, mi-e bine.
- Asadar zborul asta a fost fara probleme?
- Da, stii, a aterizat.
- Vrei ceva de baut?
- Nu, multumesc.
Cei de la Infinity au sunat deja. Vor sa-i ajutam
cu evidenta stricaciunilor,
spoturi tv, printuri, stii tu...
- Da.
"Conditiile meteo s-au imbunatatit
oarecum in dupa amiaza aceasta permitand mutarea
catorva sectiuni ale... "
- Asa ca ar trebui sa o iei mai usor cu bautura.
Nu vreau sa fii mahmur.
E cel mai important lucru maine, ok?
- Hei Dionne, unde e Jeff? Jeff!
- Sala de conferinte. - Hei, ce-i asta?
Ce s-a ales de cele sase luni in care am creat sistemul,
stii, socarea privirii publicului?
Cine a aprobat dulcegaria asta?
- Hei, Buddy, haide, e doar pentru obtinerea numerelor de telefon ale rudelor, ok?
Nu e clipul publicitar al viitorului.
- Hei, nu trebuia sa fii si tu in avionul acela?
- Nu, am ramas la alt zbor.
Ce vrei sa spui cu clipul viitorului?
- Asta e Todd Exner, de la aeroportul Kennedy...
- Va rog, oameni buni,
Nu am prea mult timp. Pe scurt,
Va multumesc pentru idei
dar voi recomanda consiliului
conceptul lui Josh si al lui Sherry...
- Karen, de fapt.
- Bazat pe o fotografie din Chicago,
Am nevoie ca cineva sa scoata in evidenta partea dreapta a acestei fotografii.
- E o gluma?
Ma pacaliti. Nu am de gand sa conduc asa ceva
gunoi sentimental autocompatimitor.
- Ce ati spus?
- Si cui ii pasa ca Infinity Airlines se simte vinovata.
Au prabusit avionul, si ce daca?
Se intampla mereu, toate investigatiile,
FAA in zece luni vor arata ca a fost
sistemul hidraulic sau sistemul de alimentare
sau altceva, am dreptate?
Vreau sa spun ca nenorociri se mai intampla, s-a intamplat la TWA,
la Delta, la United,
de ce sa ne asumam raspunderea pentru ghinion?
- Nu dorim sa ne ascundem capetele in nisip.
- In plus nu-i asa ca nu vrei sa transpui in imagine campania lor.
Nu, Karen? Nici tu, Josh.
O vom face toti. Impreuna.
- Dar aici nu e vorba de a pasa pisica...
- Ok, sa continuam cum am inceput, bine?
Voi trimite o copie consiliului la amiaza,
USA Today, New York Times, Chikago Tribune,
L.A. Times, ok? Haideti, sa-i dam bataie.
"Ea a fost fetita care
a castigat premii pentru pictura in scoala primara;
a inotat in echipa liceului;
s- a maritat cu iubitul din facultate
si a pornit o familie.
In timp ce oamenii de la Infinity plang pierderea lui Carol Wilson,
insotitor de zbor,
oamenii din Clayton, Missouri plang pierderea fetei cu care au crescut... "
- Hei, Buddy, uite ce e,
Te pot scuza la sedintele de consiliu cinci luni
dar nu sase, ok? Te rog sa ma suni.
"... Carol, care spunea prietenilor:
'Cand cazi, ridica-te si mai incearca o data
cand e intuneric afara
lumina e in puterea noastra'... "
- De ce? Sa te faca sa doresti dezastre mai des, nu-i asa?
"... sunt 216 povesti despre prieteni si familii
in zborul 82.
Cea de acum e a lui Carol. "
- Si castigatorul de anul asta pentru cea mai buna campanie nationala este...
Tang Weller, de la Infinity Air, pentru seria "Ne aducem aminte".
- Unde te duci? - Nu, e cupa mea! E cupa mea.
- Te rog stai jos. - Nu-I poti stapani pe idiotul asta?
- La anul... la anul.
- Felicitari.
- E fantastic. Multumesc. Multumesc pentru premiu. E minunat.
Vai, ce greu e! Nu trebuia sa spun asta, nu-i asa?
Nu stiu. Oh, chiar seamana cu...
Multumesc, e minunat... ma bucur sa va vad pe toti.
Pe bune. 'ca noi... eu nu prea am fost anul asta... stiti voi...
vedeti, ar fi trebuit sa fiu in avionul ala.
Ce ironie, as fi putut sa fiu unul dintre aceia
care cred atat de mult in Infinity Airlines
incat au murit bucurosi
doar ca sa arate ce frumos stiu sa o aduca din condei.
lar noi acuma spunem: Hei, noi am produs accidentul
si ne doare si ne umilim dar suntem gata sa mai vindem cateva bilete...
Multumesc! - Multumesc doamnelor si domnilor. Multumesc mult.
- Arata-le despre oamenii morti sa stie unde...
E in regula Jim, mi-e bine.
Ajunge! Ajunge!
- Asadar, urmeaza vreo petrecere dupa?
- Acum, ca ai terminat reabilitarea ce urmeaza? Intalniri? Indrumare?
- Nu, sunt bine, abia astept sa ma intorc la munca.
- Stii ceva? Nu ar trebui sa te grabesti.
- Sunt in forma maxima. De ce nu as fi,
am lipsit 90 de zile.
- Hei, esti "plecat" de un an, de cand cu dezastrul dar cine sta sa numere?
- Arati bine, prietene.
- Doua etaje, 24.000 m. p. pentru angajati si clienti
intr-un singur bloc avem doua banci, un King-Goes si vreo 24 Starbucks.
- Cat e chiria? - Nu, cumparam tot, direct de la proprietar,
vrea sa iasa din afacere,
e un tip in varsta, nu prea econom,
ne-o lasa la 1,8 milioane si fara intermediar
- Suna bine. Eu cand... pot sa o vad?
Presupun ca vrei sa-mi cunosti parerea.
- O sa fie minunat, Buddy, o sa-ti placa.
Nu te opune doar pentru ca nu esti implicat.
- Eu... uite ce... Jim, fii serios,
e bine, e minunat. O sa fie bine, ok?
Scuza-ma pentru ca eu...
- Chiar vrei sa o faci?
- Am gresit bautura. A mea e sucul de mere.
- Nu te mai holba la mine asa in toaleta,
asta e hartuire sexuala.
- Glumesti?
Nu sunt homosexual.
- Dar eu sunt iar tu esti seful meu,
e oficial, domnule.
- De cand?
- La o saptamana dupa meetingul din Palm Springs.
Am auzit ca ai suferit un fel de cadere nervoasa
in timpul unei ceremonii.
- Nu a fost cadere nervoasa. Bine, a fost o iesire.
Cu ce te ocupi, mai precis? - Asistent,
muncesc in general la computer.
Ar fi prima ta bautura de cand te-au eliberat?
- Cam ai tupeu, baiete. - Linisteste-te, si eu sunt alcoolic.
M- am lasat de sase ani.
- Te-am angajat la noi?
- Nu am semnat inca un contract dar pot zice ca da.
Asculta, daca vrei ajutor pentru readaptare, ma ofer bucuros,
Insa nu o da in bara, sunt multi oameni draguti pe aici,
de ce sa-ti suporte tie mizeriile?
- Pentru ca detin 20% din companie.
Si in caz ca nu ai aflat inca, alcoolismul e o boala.
- Asa e, se ia de la sticlele deschise.
- Nu o sa ma faci sa ma simt vinovat...
de ceva ce nu a stat in puterea mea.
- Ah, tu esti genul asta asadar!
Fain! Cand te-ai considerat vinovat de ceva ultima data?
- Nu-mi vine sa cred. - Te-au tratat medical pana te-au dezintoxicat
sau te-au convertit cu speranta, 12 etape, tot tacamul?
- Da, au incercat dar nu cred in Dumnezeu.
- O sa fie zdrobit cand o sa afle.
Nu o sa rezisti nici o saptamana fara sa bei.
- Du-te dracului. - Bine ai venit, sefu.
- Si P.S.: esti concediat.
- Alo! - Un minut! Vino aici, hai vino.
- Buna! Buna, imi cer scuze, tocmai inchideam cainele in baie.
Sunt Abby Janello, agentia imobiliara Vingrove.
- Buddy Amaral, treceam pe aici.
- De fapt cainele nu ar trebui sa fie aici
dar prietena mea care trebuia sa stea cu el,
are programare la doctor.
- Sper ca doctorul nu o face sa astepte.
- Nu, cainele. Ah, glumesti, foarte nostim.
- Ei bine... - E o casa frumoasa... Buddy, nu?
Te intereseaza sa o vezi? Dureaza un minut.
- Sigur. - Scuze, ultimul vizitator a fumat.
Au vizitat multi proprietatea.
- E mai bine asa. Aici e planul
iar asta e cartea mea de vizita.
Deocamdata cantaresc cateva oferte asa ca...
cu ce te ocupi?
- Cum il cheama? Pe caine, cum il cheama?
- Fred.
Nu-i plac oamenii si nu e dresat.
- Hey, Fred, e in regula. Fred, liniste! Vezi?
Ma pricep la caini. Freeed.
Rotweillerii sunt minunati, am avut unul in copilarie.
- Da, stii, te superi daca te rog sa vii alta data?
Dumnezeule, seful meu vine chiar acum
si cred ca ar fi mai bine sa revii la amiaza.
- S-a intamplat ceva? - Nu am spus ca ar fi rotweiller, ok?
- Te-am vazut cu cainele afara.
- Asta a fost acum jumatate de ora iar tu spuneai ca esti in trecere.
- Am fost. Am trecut acum jumatate de ora,
in drum spre un meeting si m-am intors.
- Jur ca daca mai spui un cuvant, deschid usa asta.
- Bine, opreste-te... stai putin
insa nu inteleg, totul e in regula, usurel! Fred! Fred!
- Buddy, opreste-te! Buddy! Buddy!
- Eu nu fac nimica, nu vezi?
- Nu tu, cainele! Buddy! Buddy!
- Oh, piciorul meu.
Mi-ai spus ca il cheama Fred.
- Doamne! - Probabil I-am enervat strigandu-I Fred.
- Ce era sa fac, cum sa-i spun clientului ca-I cheama ca pe caine?
Te simti bine?
- Nu, ia priveste: haina, pantalonii,
Nu vad un semn ca ar fi un caine inregistrat. E in evidenta asociatiei?
- Oh Doamne, te rog, nu intelegi, nu-mi pot permite sa pierd slujba asta, ok?
Daca ma reclami, eu...
Te rog, lasa-ma sa-mi repar greseala.
L- am luat acum un an pentru baietii mei.
Ei il iubesc dar e mult de munca si...
probabil ei cred ca e un premiu de consolare pentru tatal lor.
El... a divortat de mine, anul trecut am divortat unul de altul.
- Nu.
- Nu I-am luat ca sa-i mituiesc, jur.
M- am gandit ca ar fi o distractie.
Are efect mai mult la Joey, are doar cinci ani.
- Da, si eu am fost aproape casatorit acum doi ani.
- Adevarat? Ce s-a intamplat? - Oh, nu stiu.
...unele cupluri au noroc, altele nu.
- Da, noi nu am fost asa norocosi.
Greg obisnuia sa scrie pentru o emisiune tv. numita Arta la miezul noptii.
Ai urmarit-o vreodata?
A scris cateva episoade, vreau sa spun
scrie in continuare, ca e in echipa de realizatori.
- Adineauri ai stins-o pe cealalta.
- Eu nu fumez cu adevarat.
Anul trecut am inceput sa mestec o guma,
cu prietena mea, Donna, ea incerca sa se lase de fumat
si a gasit guma asta care ii linistea nervii
asa ca am inceput si eu sa mestec devenind dependenta de guma
iar de la mestecat am ajuns la asta.
Nu am mai mestecat de zece zile.
- Pare a fi un plan bun. Saptamana viitoare probabil te apuci de heroina.
- Hei domnule! Hei domnule, sunt gata. - Vezi? Mai putin de o ora.
Asculta, cand primesti factura pentru repararea pantalonilor,
vreau sa mi-o trimiti mie. Vorbesc serios. Te rog. Nu incape discutie.
Multumesc.
- Cu placere.
- Hai dragule.
- Mi-a parut bine sa va cunosc, pe tine si pe Buddy.
- De fapt nu proprietatea te interesa, nu-i asa?
- Copiatorul. A ramas firma, am intrat iar tu te-ai lansat in discursul tau si...
- Ok, ok, inteleg, regret.
- Ma bucur ca te-am cunoscut. Cu bine. - La revedere.
Oh, Pentru numele lui Dumnezeu, ce porcarie ai mancat?
"Interesant despre eroii nostri este faptul ca... "
- Judy, spune-i lui Karen ca pe automat culoarea este mult prea tare.
Si inainte de test as vrea sa anunt clientul.
Cauta-I pe tipul care a lucrat la proiectul de vara trecuta.
Asculta asta...
Ok? Si asta. Haideti, adunati-va.
- Hei Scott, am spus pana se intuneca!
Alo! - Alo, cu Abby Janello.
- Da, ea e,... eu sunt.
- Aici e Buddy Amaral. Tipul cu pantalonii...
- Sigur, ai primit factura?
- Nu, nu de asta te-am sunat, ci pentru o afacere, bine?
Asculta, firma mea se muta. Incercam sa plecam din cladirea asta
si colegul meu insista mult sa o facem
asa ca m-am gandit ca ne-ai putea ajuta.
- Eu? Stii, eu... eu nu...
- Acum avem cam 7.000 mp si ne-ar trebui de trei, patru ori pe atata.
De cumparat, nu de inchiriat. Pana in doua...
- Milioane. Doua milioane. - Da, ce spui?
- Stii, de ce eu? Sincer, nu am experienta necesara...
- Pentru ca esti flamanda. De aia te vei stradui mai mult, intelegi?
- Sunt flamanda ca nu ma descurc, ok?
Lasa-ma sa te pun in legatura cu Norma, ea se pricepe mai...
- As prefera sa o faci tu.
Si poti sa vii pe la birou luni la ora zece?
ar fi bine daca ai avea doua, trei proprietati de prezentat in aceiasi zona.
si mai ales o anume proprietate pe care tin sa ne-o prezinti
cea de pe Albukeney 18385. - Stai sa notez.
18385 Albukeney. Vanzatorul e la prima mana. De fapt nu are reprezentant
asa ca, cine stie, poate obtii comision dublu.
- As putea incerca, dar...
- Minunat. Te sun maine la birou si iti trimit detaliile prin fax.
ce cautam, chestii din astea. Te descurci?
- Da, desigur. Multumesc. - Minunat, bine, noapte buna.
- Vrea sa-mi dea o afacere.
- Nu e nici o indoiala.
- Buna, sunt Abby Janello, il caut pe Buddy Amaral.
Am ajuns mai devreme. Pot sa stau jos?... Oh! Scuze.
- Abby? - Oh, buna!
- Buna!
- Nu esti prea optimist? Impachetati deja?
- Oh, nu, a fost o problema, e un lot...
Nu cred ca erau publicabile. Sunt doar date informative
Trebuie sa ai grija ca materialul sa fie publicabil, altfel...
- Ai probleme? - Exact.
- Am citit materialul pe care mi I-ai trimis
si nu stiu prea multe despre publicitate ca sa va pot vraji.
- Cam avem nas fin in domeniul asta dar depinde de client.
Glumesc. - Oh, foarte nostim.
- Ai gasit si alte proprietati? - Da, trei pe langa cea mentionata de tine.
- Trebuiau doar sa-ti dea o lista.
- Da, dar a trebuit sa le promit un pret mai mare.
O sa trebuiasca sa-I obtin din comision.
Exista o oferta pentru 1.8 dar pare dubioasa.
- Da, stii ce?
Cand discuti cu Jim, spune-i ca tu ai gasit-o.
- Cine e Jim? - Jim e partenerul meu. Partener si un fel de sef.
Iti aduci aminte de Larry Tate?
Nu-i prea plac ideile mele asa ca spune ca sunt ale tale.
- Nu stiu.
- Tu esti... - Abby Janello agentia imobiliara Vinegrove.
Tu trebuie sa fii Larry.
- Jim. - Jim... Incantata de cunostiinta.
- Orice prieten al lui Buddy... asadar voi v-ati intalnit in Palm Springs?
- Nu... - Mergem? Masina e afara?
- Da dar eu am intalnire cu avocatul dupa aceea asa ca mai bine luam doua masini.
- Bine, o conduc eu pe a noastra daca vrei.
- Sigur. Ma duc sa iau cateva hartii din masina mea...
- Atunci ne intalnim in fata. - Ok.
- Te rog nu pomeni de Palm Springs. Tine la anonimat.
- Oh! Bine. Si tu i-ai servit povestea cu Larry Tate, nu? - Nu!
- Inca jumatate de ora, mai are de prezentat o proprietate, ajung acolo inainte de...
Oh, rahat! Nu! Nu cladirea asta!
Buddy! Pot vorbi cu tine?
- Mai am si alte...
- Asta e cladirea! - Crezi?
- Nu, asta e CLADIREA. Pe care o vreau. Tii minte, fotografiile?
- Ah. I-am dat specificatiile. Se pare ca nu sunt prea multe pe piata.
- Imi vine sa-I omor. Am avut o intelegere iar acum si-a luat un intermediar.
N- o putem lasa sa ne arate cladirea pana nu apare vanzatorul.
Hey, Abby, cand vine vanzatorul?
- Eu sunt vanzatorul. E pe lista mea.
Va inteleg dezamagirea dar proprietarul avea nevoie de o consiliere.
Nimeni nu I-ar lasa sa incheie tranzactia fara un broker sau un avocat.
- Si cum te-a gasit pe tine?
- Eu I-am abordat.
Uitati, el va lista cladirea la 2.1 ceea ce e inca sub pretul pietei.
- Mie mi-o vindea cu 1.8.
- Sa zicem ca ne intelegem la 1.9. Ce avans platiti?
- Oh, ne gandeam la 30% si o rata de 10.5.
- In felul asta blocati prea multi bani pentru o proprietate.
Eu propun 20... 25% cel mult si eliberam ceva bani.
Cat este 30% din 1.8?... 540.000.
In timp ce 20% din 1,9 inseamna 380.000.
Finantarea minima 15.20 inseamna 7,75
iar eu pot vinde chiar si mai ieftin
Asta inseamna o rata lunara de 10.88,
adica o diferenta de 1.200 pe care o acoperiti usor.
- Nu stiu ce sa zic.
- Asteptati sa reduc comisionul?
- Oricum pentru tine e o afacere usoara,
nu ai umblat sase luni sa cauti proprietatea.
- Ok. O bila alba.
Asta inseamna o reducere de 20.000 brut.
Dar asta e tot, pentru ca
puteti astepta doua luni si o luati cu 2.1 dar...
cum doriti...
Multumesc pentru timpul acordat.
- Bine, bine, adu-o inapoi in biroul meu si semnez.
- Multumesc, am sa vin.
- Uau! Cum ai facut?
- Doamne! Nici nu stiu de unde imi veneau cuvintele.
Ma simt prost pentru minciuna aceea, sa stii.
- Nu ai mintit. Doar ca nu ai spus tot adevarul.
- Da, asa cum spuneam copiilor,
asta se cheama minciunica.
Norma o sa moara.
Asta e peste posibilitatile mele,
mereu trebuia sa fiu sustinuta, mi-a dat slujba din mila.
Stii, divortul si... - Ei, poate o promovare?
- Nu stiu, ar fi minunat.
Sunt atat de...
de ce a crezut ca ne-am intalnit in Palm Springs?
cand m-a confundat cu prietena ta sau asa ceva?
- Nu stiu,
o fi crezut ca esti prietena unui prieten.
Lui Jim nu-i plac agentii imobiliari.
Eu sunt agent de vanzari.
Lui nu-i plac acestia. Mie, da.
- Si Greg avea ceva impotriva vanzatorilor.
Nu I-ar fi lasat pe Scott
sa vanda creta la scoala,
spunea ca nu vrea ca vreun copil al lui sa vanda ceva.
Vreau sa spun ca nici acum nu vrea.
Eu... e ciudat...
Ok, ce ar fi mai bine sa dispar, sau... - Da, ar fi bine.
- Si multumesc,
iti raman datoare. - Nici o problema.
Cu bine. - Ok.
- O sa avem probleme la capitolul opt.
Stii ceva? Lasa-i pe ei sa spuna.
- Buna! - Buna!
Ce-i cu tine pe aici?
- Treceam prin zona...
Se pare ca mutarea e in toi.
- Da, da... weekend-ul asta. Il cauti pe Jim?
- Nu, doar...
vroiam... - Ce?
- Vroiam sa-ti multumesc.
Si... am luat doua bilete la Dodgers.
Stiu ca-ti plac pentru ca am vazut posterul la cafetiera.
Sunt pentru vineri.
M- am gandit ca am putea merge...
sau daca vrei, ia-le tu pe amandoua...
daca ai pe...
daca ai un prieten cu care sa te duci.
- Foarte frumos din partea ta... Multumesc.
Oh, la naiba! Vineri!
Am o intalnire de afaceri,
o masa seara cu un client din San Francisco...
- Aia s-a mutat pe luni, nu tii minte?
- Da?
- Mm. Si e la pranz.
- Oh! Minunat, atunci hai la Dodgers.
- Scuzati, cred ca e locul meu. - Oh, buna.
Cred ca acela este. - Nici o problema.
- Hei! Ce mai faci?
- Bine, credeam ca o sa vii prea devreme.
- Nu, e foarte bine.
- Tot aici? - Da.
- Nepoliticos din partea mea,
ar fi trebuit sa stau mai mult la coada.
- Stii, nu cred ca am mai adus
vreo femeie la sandwich cu branza pana acum.
- Desi sunt prajite in ulei, dupa un timp incep sa-ti placa.
- Se gaseste o guma de mestecat si pentru astea, nu?
- Vrei sa stam putin?
- Da, sigur.
E masina ta? - Nu, e a lui Greg, so... fostul sot.
- A mea e la reparat...
Sa iei masa in masina.
N- am facut asta niciodata. Dar tu?
- Nu, fara mese. Baruri.
- Am nascut un copil in masina. Joey.
Nu chiar in masina, am ajuns la urgenta dar...
Nu in masina asta.
Era o Dods, ti le amintesti?
Am avut-o in scoala.
Eram... Greg conducea...
simteam ca trebuie sa nasc si el nu oprea.
Si mi-a trecut prin minte
ca nu vreau sa nasc pe scaunul din fata,
pentru ca nu e sigur.
Asa ca am incercat sa ma urc spre scaunul din spate
si i-am spart nasul cu piciorul.
Am avut o contractie si bum!
L- am lovit in plin.
Si nu a mai putut sa conduca Sangele siroia,
asa ca a trebuit sa conduc eu pana la spital, strigand, urland,
si avea un nas asa frumos!
Vreau sa spun,
o figura blanda, frumoasa, dar...
un nas superb.
Numai la asta m-am gandit cat am nascut:
oh, i-am stricat nasul.
Dupa aceea,el nu stia
dar cand ne mai certam,
evitam sa-i ating nasul,
stii, ca Danny Kay in Craciun Alb:
"Imi esti dator, amice!"
Doamne! Uneori ma infuria asa de tare!
Ce este?
- Nu stiu de unde au femeile atata curaj.
- Crezi ca e curaj? Eram asa speriata.
- Nu este curaj daca nu ti-e teama.
- Ei bine, si tu ai o fata de om bun.
Ok. Multumesc.
- Multumesc pentru bilete.
- Noapte buna.
- Ce crezi?
- E mai departe.
Tu iei fereastra iar eu mai am de muncit
pana sa iau locul de la fereastra.
Ce cauti aici asa devreme? Nu e nici opt.
- Am de lucru.
- Cum a fost intalnirea cu agenta?
- Bine, cred. - Bine, huh?
Mi s-a parut draguta, ce s-a intamplat?
- Ce e asta? Ziua confidentelor?
Discutam pana ti se usuca gura?
- Hei, nu-mi pasa, faceam doar conversatie.
- A mers bine, dar nu ma intereseaza.
Asa ca daca suna,
spune-i ca sunt plecat din oras sau sunt ocupat,
noteaza mesajul si spune-i ca o sun eu, ok?
- Si daca revine?
- Continua sa notezi mesajele, o sa se prinda pana la urma.
- De asta imi place sa lucrez cu tine:
am libertate totala sa te ascult slavindu-te.
E foarte relaxant.
- Dumneata esti clientul, nu am spus asta...
Spuneam ca nu e bine sa abordam in felul asta.
- E Jim pe linia 3, urgent.
- Pot sa revin cu un telefon? Bine, multumesc.
Ce s-a intamplat Jim?
- Nu, sunt Abby. Abby Janello. Buna.
- Buna, tocmai... am crezut ca vorbesc cu altcineva.
Ce mai faci?
M- am simtit foarte bine aseara.
- Pe bune?
Asculta, eu sunt vizavi,
am la mine seturile de chei de la usi si chestii din astea.
Poate va pot
face cinste tie si lui Jim sa sarbatorim mutarea.
- Jim e intr-un meeting si eu nu beau.
- Oh!... Ok, atunci le pot trimite prin posta.
- Cobor in zece minute.
- Bine. - Ne intalnim acolo.
- Stii ceva Seth? Nu e amuzant de loc. Nu stii in ce te bagi.
- Buna. - Buna!
Ti-am comandat un sifon daca vrei.
- Da, e bine.
- Nici sotul meu nu obisnuia sa bea.
Nici macar sampania de la nunta.
- Eu obisnuiam sa beau. M- am lasat.
Oh! Alcoolicii Anonimi?
- Da. De sase luni. - Minunat.
Am avut un unchi alcoolic.
Dar era un betiv crancen.
- Si eu am fost la fel.
- Scuza-ma, nu stiu de ce am spus asta.
- Bautul nu era partea cea mai rea.
Era gandul ca sunt atat de important
ca as fi unul dintre putinii
nascuti sa fie agenti de vanzari...
aproape de oameni...
nu eram...
fiecare crede despre sine ca are simtul umorului,
sau bun gust
sau sunt buni soferi.
Conduceam de unul singur si
s- a intamplat sa ma uit in oglinda.
Am vazut oameni ca mine
si masini accidentate pe strada
si mi-am zis: Isuse,
cati soferi prosti in cartierul asta.
Eu eram mai presus de oameni.
Mi-ar placea
- Da...
Am inteles.
Nu esti bun la capitolul relatii.
Si ca o persoana care sta in drumul tau
o sa trec pe trotuar acum.
- Abby. - Nu, stii, e in regula, eu...
Am incercat,
cred ca am interpretat gresit unele lucruri
si... imi pare rau.
Iti sunt sincer recunoscatoare, pentru vanzare si tot.
La revedere.
- Abby! Abby! Abby, asteapta o clipa.
- Nu sunt divortata Buddy!
Sotul meu a murit!
Acum un an si imi pare rau
ca nu am fost sincera cu tine dar stii ceva?
E prea devreme pentru mine
si mult prea devreme pentru baieti
asa ca... lasa-ma in pace.
- Imi pare rau.
- Tuturor le pare rau.
Si nimeni nu e vinovat dar
simpatia atrage exact reactia opusa.
- Ai o tigara? - Nu... Abby.
- Imi pare rau ca te-am mintit.
Dar imi place sa ma prefac ca eu si Greg suntem divortati.
Toti sunt divortati.
Asa pare ca am decis noi,
nu soarta, ghinionul
sau un accident de avion.
- Hai, te rog,
sa intram inapoi si sa o luam de la inceput. Ok?
- Nu fii dragut cu mine.
Toti sunt draguti cu vaduvele,
tu ai fost primul de un an si mai bine
care a fost dragut fara sa stie.
- Asculta, am gresit acolo inauntru.
Nu voiam insa sa crezi ca sunt un om chiar atat de bun.
Am vrut sa ti spun inainte sa afli singura.
Si m-am speriat.
- Ce vrei de fapt, Buddy?
- Compania ta. Placerea prezentei tale.
Cand stau la televizor pana canta imnul,
ore intregi fara sa retin ce vad.
Vreau pe cineva caruia sa-i spun noapte buna.
Un ultim apel al zilei.
Nu am catre cine il face.
Tu ai?
- Sa nu simti mila pentru mine.
Sunt fericita.
O vaduva cu doi copii, fericita.
Facand o medie, sunt fericita.
- Nu mi-e mila de tine. Ok?
- Bine...
Dar fara cutite, serpi sau
femei deghizate in prostituate...
Filmele video.
- Ok.
- Sa prepari un gratar e plictisitor pentru tine?
"Scumpo, e gatit, desigur ca e plictisitor. "
- Nu, e bine, nu-ti face probleme.
Doar ca...
stii, cand te asezi la o masa
si tipul se ridica pe jumatate
pana cand te asezi... el face asta.
Imi plac barbatii care fac asta.
- Mama, putem pleca la joaca? - Da, puteti...
Stai, stai, stai, CD-ROM, nu AOL, costa bani.
- Hei, ai jocul "Unde-i Waldo?"
Am 8 ani, bine?
Hai Joey. - Mama?
- Bine, o poti lua cu tine dar sa nu o pui pe masa.
- Ok. - N-ar fi trebuit sa pomenesc de Waldo.
- Are 8 ani.
- Buna Scott. Ce mai faci?
- Pierd.
- Da, e asa greu?
- Sunt gata. Poti sa te joci.
- Scuze, e inca foarte suparat.
- Multumesc, nu-i nimica.
- E suparat pe mine,
pe Greg, pe Joey, e ca naiba.
Si ii e frica sa zboare.
Stii, ma gandeam sa-I iau
intr-o mica excursie cu avionul undeva aproape,
daca nu rezista sa ne putem intoarce cu masina.
- Suna bine. Ar putea sa tina.
Frumos computer.
- Da.
Greg I-a luat ca sa sarbatoreasca piesa.
A avut o piesa in Chicago,
de aceea s-a dus acolo.
- Liliacul din fata portii.
- Nu e titlul pentru care am votat eu.
Si cine stie ce e aia o poarta?
- Nici nu trebuia sa fie in avionul acela.
Chiar si listele erau gresite,
de asta m-au scos din minti
ca m-au adus in stare sa ma gandesc
cum ar fi sa-i pregatesc pe baieti sa plece cu autobuzul
si Donna sa zica: "Am drum incolo, ii duc eu. "
lar eu gandesc:
care varianta se termina cu accident?
Sa-i trimit cu Donna
sau sa-i urc in autobuz, care varianta e condamnata?
Ca si cum s-ar intampla maine.
E o nebunie.
- Abby...
- Da?
- Ai un avocat bun?
Pentru procesul impotriva companiei aeriene?
- Nu stiu, asa cred,
stii, sunt laolalta cu un grup de familii,
Am cartea lui de vizita daca vrei sa o vezi.
Avem o intalnire joi.
- Da.
As putea daca vrei sa rog pe unul din
avocatii nostri sa intrebe despre el. Gratis.
- Inteleg, acum urmaresti banii mei, nu-i asa?
- Da, dar nu doar banii.
Ce se poate cumpara cu ei.
- Salut Scott.
Multumesc foarte mult.
- Multumesc ca ai venit.
- Nu ma conduceti, bine? - Ok.
- Salut amice.
- Ok! Vin.
- Buna. - Buna.
- Scuza-ma, nu stiam unde sa ma duc
si Donna e cu copiii...
- Foarte bine,
ma bucur ca eram aici cand ai sunat. Intra.
Vrei sa mananci sau sa bei ceva, sau...
la loc.
Am aranjat.
Am fost la avocat si am cazut de acord.
- Bine.
- Nu e bine.
Ca si cum as spune ca mi-e bine,
ca am trecut peste asta,
ceea ce oricum asteapta toti de la mine.
Chiar si Donna, a fost atat de buna cu mine.
Mama...
"Nu-i decat un accident de avion scumpo,
trebuie sa treci peste asta. "
Asa ca asta am facut.
Trecerea peste este ca si accidentul
doar ca trebuie sa o repeti mereu si mereu.
- Da, stiu ce vrei sa spui.
Vreau sa zic, imi imaginez ce simti.
- Atunci cand vorbesc despre el...
cred ca aceleasi...
nici numai recunosc despre ce vorbesc.
Nu ca nu ar fi fost un om cu adevarat bun,
a fost, a fost un om cu adevarat bun,
dar nu a fost perfect.
Era cam zgarcit cu banii de exemplu.
Vreau sa dau vina pe el...
sau sa ma supar pe el pentru ca...
altfel nu...
ajung prea departe...
si I-am iubit, chiar I-am iubit cu adevarat.
- Nu vrei sa te conduc cu masina acasa?
Sau cel putin sa te urmaresc?
- Nu, ma descurc.
Asculta, stiu ce gandesti.
M- am incurcat cu vaduva asta cu doi copii
si probabil nu sunt pregatit, cel putin eu asa as gandi...
asa ca...
esti liber,bine?
Nu trebuie sa spui nici un cuvant.
- Ne putem vedea in week-end?
- Nu.
Nu week-end-ul asta, facem testul
acela pana in Palm Springs.
- Bine.
- Trebuie sa mergem cu masina la comemorare
deoarece Scott nu se urca in avion
si tare nu as vrea ca baietii mei
sa-si petreaca restul vietii cu frica de zbor.
Atunci poate luni?
- Da. Sau pot veni cu voi.
Promit sa nu pomenesc de Waldo.
- Le-ai promis la strand.
- Ce, le e frica acum si de apa?
Hai ca o sa ne distram.
- Bine.
- E un avion mare, nu-i asa?
- Asa cred.
- Ca ar fi mai bine pentru baieti.
- Hei, a fost bine, nu-i asa?
Au fost cateva zdruncinaturi
dar in general a fost bine, nu?
- Nu ar trebui sa discutam cateva chestiuni de comportament
inainte sa ajungem la strand?
Ce zici?
- Hei, lasa-ma sa gust ca mi-e teama ca...
Ba da, e buna.
Nu stiu, ce crezi? Te descurci?
Hei! Te-ai descurcat foarte bine.
- Las-o balta. Nu concuram, oricum.
- Hei, baieti. Sunteti pregatiti? - Da.
Unde e Scott? - Aici, jos.
- Eu vreau s-o fac! - Ok.
- Ok. Inchide ochii si alege un bilet.
- Ce-i asta?
- Trage, iti spunem dupa aceea.
- Poti sa deschizi ochii.
- Ok, acum citeste.
Nu ne-am putut hotara asupra numelor voastre, alege tu.
- Aa... Darth
- Asa! Asta a fost ales de mine.
- A fost a doua mea alegere, bine?
- Baietii spun ca nu trebuie
sa ai acelasi nume cu cainele.
- E bine pentru ca e un nume bun pentru el, Darth
deoarece chiar seamana cu Vador.
- Nu, asta e noul tau nume.
- Hei, centurile, va rog.
- Ce faci maine?
- Spune-mi tu.
- Vreau sa-ti spun ceva...
ceva greu de marturisit.
Asa ca vreau sa te anunt de acum ca maine iti voi spune
maine sa te tii de mine sa-ti spun.
Probabil ca nu e mare lucru, e doar... ceva... ce as vrea...
- Spune-mi acum.
- Nu, maine, cand...
te rog nu ma forta sa-ti spun.
- Bine, voi avea 24 de ore minunate.
- Nu e nimica, linisteste-te, e bine.
- Bine, orice ar fi, vreau sa-ti multumesc pentru azi.
- Macar atat am putut sa fac si eu.
- Va pot ajuta?
- Buna! - Buna.
- Sunteti doamna Janello? - Da.
- Acum ca sunt aici as vrea sa le fi trimis prin posta.
Buna, sunt Mimi Prayor.
- Buna. - Poftim.
- Vreti sa intrati?
- ... Si nu m-am mai uitat de atunci dar...
am cautat discursul pe care I- am tinut si am dat peste...
Imi amintesc recenzia piesei lui,
era in ziarul de Chicago
asa ca am cautat casetele si...
poate nici nu vrei sa vezi, totusi, daca...
m- am gandit ca daca tot fac calatoria asta de afaceri si...
- Multumesc.
- Imi pare rau.
Parea un om foarte bun.
- Hei Joey, Scott! - Buna ziua domnule Amaral.
- Unde e mama? - E in baie, i s-au inecat corabiile.
- De ce? - Stii tu.
- Abby?
Abby? Ti-e bine?
- les intr-un minut. - Ok.
- Baieti, hei, Scott, Joey,
mama vrea sa se odihneasca, bine?
Uitati-va la televizor. La ce va uitati?
- Eu ma uit la video.
- Asa. Bine.
Scott. Scott! Scott!
Opreste-te! Scott! Nu-ti lovi fratele.
- El m-a muscat! - E mai mic ca tine.
- Joey! Joey,
cere-ti scuze, spune ca-ti pare rau.
poti s-o faci pentru mine? Spune ca iti pare rau.
- Asta-i tata!
- Asta esti tu!
- Hei, ala e tata, vreau sa vad!
- L-ai cunoscut? Unde a fost filmata asta?
- Baieti!
Mergeti la voi pana o sa va chem.
- Dar ala era tata!
- Scott! Te rog.
- Cine ti-a dat asta?
- Mimi.
Mimi Prayor, iti amintesti?
- Abby... Abby, am spus ca o sa-ti marturisesc ceva,
tii minte, am spus ca am ceva sa-ti spun?
Asta aveam de marturisit.
- E o minciuna. O alta minciuna.
- Mi-a luat locul.
M- am simtit raspunzator.
Si am vrut sa stiu daca sunteti bine.
Tu si copii.
- Cine naiba te crezi? Dumnezeu?
Vreun blestemat de inger
venit sa vada daca victimele sunt in viata?
M- ai mintit!
- Nu m-am asteptat sa ma indragostesc de tine.
- Doamne, ce mincinos esti.
- Nu, stii, e adevarat!
- Vreau sa iesi din casa asta.
Nu vreau sa te mai vad.
Nu vreau sa suni.
Nu vreau sa-ti aud vocea
pe robotul telefonic.
- Bine dar trebuie sa ma lasi sa explic...
- Nemernicule!
M- ai mintit! lesi afara!
- Ce s-a intamplat, mama?
- Vrei sa spun ce ai facut in fata lor?
Pentru ca sunt in stare de orice ca sa te dau afara.
- Mai bine plecati, domnule Amaral.
- Da, si eu cred la fel, Scott. Ai dreptate.
Plec.
O sa te sun.
- Joey! Vino afara!
Vreau sa le spui la revedere.
Nu mai vreau ca un alt barbat
sa dispara din viata lor fara un cuvant.
- Abby, te rog...
- Domnul Amaral nu va mai veni pe aici.
- Abby!
- Poti pleca
sau poti spune la revedere si sa pleci.
- Trebuie sa plec pentru un timp.
- De ce?
- Pentru ca...
am tinut un secret fata de mama voastra.
- Secretele nu trebuiesc spuse.
- Nu era un secret,
doar ca nu am vrut sa-i spun.
- Nu poti spune ca iti pare rau?
- Imi pare rau.
- Lasa Joey. Hai. Vino.
- Trebuie sa ma lasi sa te sun.
- lesi.
Inainte de a le spune cine esti.
- Buna! Ati sunat la familia Janello.
Va rugam lasati un mesaj. Multumim. La revedere.
- Hei, Scott!
- Buna. Ea nu este acasa, si chiar de ar fi...
- Nu vrea sa ma vada. - Nu.
- Stii, Scott, o inteleg.
Si tu esti suparat pe mine.
- E in regula.
- Pa prietene. La revedere.
- A spus el ceva de pomi de Craciun?
- Ce?
- Tata.
Trebuia sa vindem impreuna pomi de Craciun a doua zi
si poate de aceea s- a urcat in avionul acela
in locul tau si s- a prabusit cu el...
asa ca ma intreb daca a zis ceva despre asta.
- Nu, nu mi-a spus asa ceva.
- Mi-a spus ca ar vrea
sa ajunga acasa mai repede.
Toata lumea din aeroport
vrea sa ajunga acasa, asta-i tot.
- Da, pentru ca
nu trebuia sa vanda pomii aia cu mine.
Nici macar nu am vrut.
Oricum toti au cate unul acasa.
- Cred ca a zis ca vrea sa ajunga acasa sa lucreze.
Imi amintesc spunand ceva de munca dar...
nimic despre pomi, sunt sigur de asta.
- Crezi ca ar trebui sa-i spun mamei?
Pentru ca
poate crede ca s-a intamplat deoarece a tipat la el
in legatura cu pomii.
- Stii Scott, nu cred
ca mama ta ma va crede.
Dar tu ma crezi, nu-i asa?
- Da. - Bine.
- Poti sa ma ajuti putin?
- Donna, ar fi trebuit sa-mi spuna.
- Desigur, sa minti asa e teribil.
Ca si cand ai repeta ca esti divortata cand tu nu esti.
sau ca ai gasit o proprietate pentru client
prin forte proprii, fara ajutor.
- El doar a vrut sa vada daca sunteti bine.
- Da, dar dupa aceea trebuia sa ne lase in pace.
- Da, uit mereu.
Cine a cumparat bilete la Dodgers?
Barbatii o dau in bara,
ei cu asta se ocupa. Scrie si in manual.
Imediat dupa:
"iubeste-ti gratarul" si "lasa ciorapii pe podea".
Dar daca nu poti sa-I ierti, nu poti.
- Nu e vorba ca nu I-as putea ierta.
Stii cum mi-am petrecut noaptea dupa ce a plecat?
Incercand sa ma lamuresc
daca ma bucur ca nu s- a suit in avionul acela.
Daca spun ca ma bucur ca traieste,
ma bucur ca m-a gasit atunci
or daca as minti si as spune ca nu,
oricum as face, simt ca as gresi
fata de cineva... de amandoi, atat el cat si Greg.
Sa fiu cu el e ca o alegere.
- Nu ai posibilitatea acestei alegeri Abby.
Poti face alte alegeri.
- Dar nu poate fi el, asta-i tot.
- Bine.
Dar de-o fi Buddy sau altcineva, peste un an,
cel ales va fi langa tine pentru ca Greg nu va fi.
asta e situatia.
- Buna Jim! Seth a zis ca vrei sa ma vezi.
Ce mai faci,Frank?
Ce s-a intamplat? Am fost dati in judecata?
- Infinity Airlines conform serviciului de marketing
va decide azi daca va mai folosi serviciile noastre in viitor.
- Cum? De ce? - Se pare ca au primit unele informatii
ca tu ai obligat un angajat al Infinity
sa imbarce un pasager sub numele tau in zborul 82.
- Da. Acum, la un an de la accident ma indoiesc
ca a fost o problema cu computerul.
Ei au o versiune corecta a listei in sistem.
- Asa e. O cunosti pe Janice Guerero?
A fost concediata dupa sase saptamani de la accident
pentru ca a modificat lista,
inlocuind numele tau cu cel al lui Greg...
- Ce are a face asta cu relatia noastra cu Infinity?
- Infinity a fost data in judecata de familiile victimelor.
Ei vor sa demonstreze ca nu au fost respectate procedurile,
chiar si numai tehnic asa ca Infinity vrea sa se asigure
ca daca esti chemat sa depui marturie
vei spune Curtii ce ne-ai spus noua astazi,
ca nu ai convins-o
pe aceasta functionara sa imbarce pe altcineva.
- Asta va trebui sa declar? - Poate.
Dar ea nu e martora cea mai credibila. E o fosta angajata plina de venin.
Pozitia Infinity este ca lista a fost alterata
de o scurta intrerupere in retea, nu mare lucru.
Sa nu facem o problema din asta.
"... este a saptea zi a procesului impotriva Infinity
si tensiunile care cresc de cand a inceput acest proces
se pare ca vor atinge un maxim azi.
Reclamantii in acest caz sunt rudele a trei pasageri,
doi din ei care, ironie a soartei, au fost asezati in parti opuse
si locul 18...
dar iat-o venind pe martora principala de astazi.
Marturia ei referitoare la o flagranta nesocotire
a procedurilor de securitate a fost extrem de distrugatoare.
Incercam sa ne apropiem si sa obtinem o opinie de la ea.
Domnisoara Guerero! Domnisoara Guerero... "
- Buna! les cu copii. Vii si tu sa luam pranzul?
- Nu, nu, multumesc.
- Bine. Ma intorc repede.
- Domnule Amaral. - Da.
- Ati fost inregistrat ca pasager al zborului 82 nu-i asa?
- Da, asa este.
- De fapt, cand avionul s-a prabusit
numele dumneavoastra se afla pe prima lista de pasageri, nu?
- Corect.
- Dar in locul dumneavoastra in avion
se afla domnul Greg Janello, corect?
- Cred ca da.
- Credeti?
- Da, era in locul meu.
- Stiti cum a ajuns domnul Janello in avion,
ocupand locul dumneavoastra?
- Nu, nu stiu. - Poftim?
- Sunt confuz in legatura cu o multime de lucruri
petrecute in noaptea aceea.
- Sper ca nu sunteti confuz cu privire la
juramantul depus adineauri de a spune adevarul...
- Obiectez onorata instanta.
- Am sa reformulez, onorata instanta.
Domnule Amaral, ati purtat o conversatie
in noaptea aceea cu domnul Janello?
- Domnule Mandell, am avut multe conversatii cu o multime de oameni.
Stiti, toate zborurile au fost intarziate
si eu...
nu-mi amintesc toate...
- Acesta este domnul Janello.
Ati avut o conversatie cu omul acesta?
- Da.
- Si v-ati oferit sa schimbati biletul cu dansul?
- I I-am dat doar pe al meu.
Nu I-am luat pe al lui.
- Si cand domnisoara Guerero v- a recunoscut la poarta de imbarcare?
- Da, am implicat-o in asta.
- Spunandu-i ca daca nu sunteti imbarcat dumneavoastra
sau cineva care se da drept dumneavoastra, au de asteptat
pana va scot bagajele din cala avionului.
- In principiu, da.
- Stiati ca linia aeriana trebuie sa debarce
bagajele pasagerilor care nu efectueaza zborul
ca o masura antiterorista?
- Da, asta pentru ca...
in bagaj poate fi o bomba care ulterior e detonata in avion.
- Mda. Asadar, acest angajat al Infinity
a nesocotit masurile de securitate.
Credeti ca listele de pasageri pot fi subiectul dorintelor inimii?
- Obiectie. Argumentativ. - Se sustine.
- Ea a incercat doar sa-mi faca o favoare.
Nu a fost... - Nimeni nu va acuza domnule Amaral.
Nu era treaba dumneavoastra sa va asigurati ca Infinity
respecta propriile proceduri, nu?
- El era speriat.
- Poftim?
- Nu mi-am amintit pana acuma.
Nu speriat. Doar nervos.
Nu era un bun "zburator".
Mi-a spus ca era mai curajos cand era ca mine.
Singur. Fara familie.
Fara... persoane in pozele din portmoneu.
Acum avea o sotie... doi copii.
Doi baieti.
Stia ca... daca i se intampla ceva
nu se mai intoarce acasa.
Nu era un lucru pe care sa-I poata ascunde oricine.
Daca ar fi incercat... vreau sa spun...
Doar cineva care nu intelege lucrurile astea ar incerca.
Nu stiam asta atunci.
"Da. E un bilet. E gratuit. la-I.
O sa fie bine".
Si I-a luat.
Si a murit.
Asa ca asta am eu de indurat.
As vrea sa pot spune ca imi pare rau.
- Sunteti liber domnule Amaral.
- Sunt oare? Liber?
"Infinity Airlines a finalizat azi ultimul proces
deschis in urma catastrofei din 1999 din Kansas
cand 262 oameni au murit in zborul 82".
- Buna Seth. - Buna!
Ai cam hotarat de unul singur ce sa spui la procesul impotriva Infinity.
- Da, am observat raceala cand am intrat.
- Da? Acum urca sus si bate la usa, Jim vrea sa te vada.
- Vrei sa-mi faci o favoare si sa scrii asta pentru mine?
- Cred ca discursul lui Jim a fost frumos.
- Da, dar toti ceilalti... Huh!
- Nu cred ca am mai fost
la o petrecere de despartire la care echipa sa se simta usurata.
- Imi place sa las locul mai vesel decat I-am gasit, stii?
- Cu adevarat veseli, au facut reorganizari toata dupa amiaza.
Asadar iti cauti o slujba noua sau o iei pe cont propriu?
Te-am vazut cautand mobila de birou.
- Mda. Nu stiu. Nu prea se gasea, ma intelegi?
I- am spus lui Jim ca poti suplini perioada de tranzitie.
- A venit cu ideea asta pe cont propriu.
- A zis ca vrea un asistent.
- Cumva ma rogi sa iau slujba?
- Vrei sa prinzi trenul?
- Mda. Este unul...
- Buna!
- Trebuie sa ma intorc la lucru si...
ati facut o treaba buna cu noua cladire.
E mult spatiu...
chiar si mai mult, dupa ziua de azi.
- Am demisionat. Cu trei minute inainte ca Jim sa ma dea afara.
- Te muti?
- Da, nu-mi mai permit casa asta acum.
Ce fac baietii?
- Sunt bine.
Scott mi-a spus ca ai fost sa-I vezi.
Si mi-a spus ce i-ai zis.
- Oh. Nu era vina lui Scott. - Nici a ta.
Nici macar a mea, am vazut asta dupa ce m-am gandit mult timp.
lar tu m-ai ajutat sa inteleg si am vrut sa-ti spun asta.
- Poti sa ramai cateva minute? Te rog?
- Stii, Greg mi-a zis in noaptea aceea cand a sunat
ca a intalnit niste oameni foarte draguti la bar.
Si cred ca a avut dreptate.
- Abby, stai. - Ce e?
- Sa vand casa repede sau sa o listez si sa astept oferta cea mai buna?
Sper sa ma ajuti sa rezolv asta.
- De ce eu? Nu am destula experienta.
- Ba da, ai.
Putem incerca?
Stiu ca ti-e teama. Si mie imi este.
- Nu e curaj daca nu ti-e teama.
- Sa nu te astepti sa reduc comisionul.
- De acord.
Vino sa vezi cum arata casa dinspre plaja. Vrei?
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania