Traducerea şi adaptarea FlorinA
BROOKLYN
Miss Kelly, putem vorbi mai târziu?
Nu şi dacă ceea ce-mi vei spune îmi va cauza probleme, într-un fel sau altul.
S-a terminat masa de la 9.00, fetelor.
- Mulţumesc. - Un moment, vă rog.
Dnă Brady ce aţi dori în dimineaţa asta?
Câteva felii de bacon, te rog.
Sigur, se ocupă Eilis imediat.
- Eu urmam. - Sigur.
Da?
- Vreau cremă de ghete. - Cremă de ghete?
Dar asta nu-i ceva ce se cumpără duminica, nu-i aşa?
Oamenii ăştia au nevoie de lucruri pentru cină sau ceai,
cum de nu ţi-ai putut aminti ieri?
Pentru că se pare că de ieri aveai nevoie.
Îmi cer scuze.
Miss Kelly...
Nu am uitat. Spune, orice ar fi.
Plec în America.
A cui a fost ideea asta?
A aranjat părintele Flood în New York.
Rose joacă golf cu el.
M-a sponsorizat. Mi-a găsit job şi mi-a obţinut viza.
Nu vom avea nevoie de tine aici.
Până plec, pot lucra în fiecare duminică.
Nu, mulţumesc.
Sărmana ta soră.
Sora mea?
Mereu rămân mamele singure în ţara asta.
Dar Rose...
Ăsta-i sfârşitul pentru ea, nu-i aşa?
Va avea grijă de mama ta tot restul zilelor.
Îmi doresc să-i fi scris părintelui Flood despre tine, Rose.
Despre mine? Am un job.
Tu lucrezi duminica doar câteva ore pentru Kelly Mărăcini.
- N-ar trebui s-o numeşti aşa. - Cred că-i un nume drăguţ.
Ţinând cont că-i o hoaşcă bătrână groaznică.
Ei bine, nu mai vreau să mai vorbesc despre ea.
Bine.
Se spune că acolo vara-i fierbinte şi iarna geroasă.
Ce Dumnezeu va face de haine?
Şi le va cumpăra, mamă.
Nu va vrea să-şi cheltuie banii pe haine.
Nu prea va avea de ales.
- Arăţi grozav, Nancy. - Mulţumesc.
Eşti aşa de frumoasă că sunt disperată.
De ce?
Eşti cea mai frumoasă fată din Wexford.
Ai putea să-ţi alegi orice bărbat vrei.
Sperăm că George Sheridan de la clubul de rugby te va plăcea.
Crezi că-i posibil?
Fireşte.
Ştiu că-l placi, Nancy, dar nu-i Gary Cooper, nu?
Şi toţi băieţii ăia cu părul uleiat şi cu sacourile lor...
Are ochi frumoşi.
Şi va intra într-un magazin grozav din Market Square.
De ce nu te-ai îmbrăcat cu rochia albastră?
Te întrebi de ce n-am făcut prea multe în privinţa asta?
Presupun că din cauză că am să plec.
Haide.
S-a uitat aici deja de două ori.
Nu a făcut-o.
- Vine încoace. - Nu!
De ce te-aş minţi despre ce face George Sheridan?
Vrei să dansezi?
Asta e tot ce ai? Eilis...
Trebuia să văd mai bine de tine.
Tu mi-ai cumpărat majoritatea hainelor din valiza asta.
Ăsta-i unul din motivele pentru care plec.
Fiindcă nu pot să mi le cumpăr eu.
Dacă era doar asta, cheltuiam şi ultimul bănuţ pe tine.
Cu dragă inimă.
Dar nu-ţi pot cumpăra viitorul.
Nu-ţi pot cumpăra viaţa de care ai nevoie.
Ştiu.
Dar vei veni vreodată să mă vezi?
Da!
Ai să ai grijă de tine?
Nu trebuie să-ţi faci griji în privinţa mea.
Şi am să te vin acasă să te văd, nu?
Pentru că n-aş putea suporta dacă...
Nu ţi-ai pus pantofii.
Îţi vor ocupa ceva spaţiu.
Îmi cer scuze.
Numărul unu. Supraetajat de jos. Ăsta-i al meu. Tu ai sus.
Ăsta-i iadul.
- Nu mai merg niciodată. - Niciodată în America?
Greşeala a fost că am venit acasă din America.
Aş face orice să ies din cabina asta oribilă.
- Să mergem să fumăm. - Nu fumez.
Cum doreşti. Ne vedem mai târziu.
Doar dacă nu găsesc un bărbat chipeş la clasa întâi cu care să fumez.
Mă bucur să văd că nu toată lumea lasă cina din cauza prognozei meteo.
Se presupune a fi urât la noapte
aşa că, niciunul din ceilalţi pasageri nu mănâncă.
Poate câteva linguri de supă, dar nu tocană de oaie.
Te rog, deschide.
Pleacă!
Îmi pare rău pentru miros.
- Şi pentru găleată. - Nu-ţi face griji.
Pute pe tot vasul. Chiar şi la clasa întâia.
Apropo, tocmai am fost alungată de acolo.
Uşa de la baie a fost încuiată toată noaptea.
Nenorocitele!
Nu va fi confortabilă, dar măcar e a noastră.
Deschide uşa!
- Du-te naibii, mă auzi? - Deschide uşa imediat.
Dacă aţi fi fost aseară drăguţe, am fi jucat corect.
Dar acum, n-o să aveţi toaletă cinci zile, nenorocitelor.
Haide, poţi s-o foloseşti.
Mă duc să aduc nişte apă.
Doar apă ai voie.
Te muţi în America?
Da.
- Ai toate actele? - Da. Şi un job.
Cum ai reuşit să rezolvi toate astea?
Nu eu. M-a ajutat cineva.
Un preot pe care-l cunoaşte sora mea.
Tu cum te simţi în privinţa asta?
În cât timp soseşte o scrisoare din Irlanda?
Sora mea, Rose, a spus că-mi va scrie imediat.
La început durează mult. Apoi tot mai puţin.
Ai rude în America? Prieteni?
- Nu. - Îţi faci uşor prieteni.
Unde ai să locuieşti? În Brooklyn?
- De unde ştii? - Am ghicit.
Încearcă să-ţi aminteşti că uneori e frumos să vorbeşti cu oameni
care n-o cunosc pe mătuşa ta.
- Aşa este? - Aşa este.
Nu mi-a mai fost rău de câteva ore.
Frumos, nu-i aşa?
- Sunt ruptă de foame. - De asta nu ţi-a mai fost rău.
Mâncăm mâine.
Sau poimâine.
Dumnezeule! Trebuie să facem ceva cu tine.
Te vor băga în carantină dacă încerci să intri în ţară aşa.
Nimic extravagant. Nu trebuie să arăţi ca o tartă.
Ei bine, nu va fi o problemă să arăţi ca o tartă.
Asta nu arată aşa de rău.
Mi-a dat-o sora mea.
Îmbracă-te cu astea şi...
Cu asta.
Pregătiţi-vă pentru control!
Să nu arăţi nevinovată.
Te dau cu ruj şi cu puţin rimel.
Şi poate puţin cu dermatograf.
Staţi în rând, vă rog, mulţumesc. Următorul, vă rog. Mulţumesc.
Paşaportul, vă rog.
Şi stai dreaptă.
Lustruieşte-ţi pantofii şi nu tuşi orice ar fi.
Nu fi nepoliticoasă, nici insistentă şi nu arăta nervoasă.
Pe aici!
Gândeşte ca un american.
Trebuie să ştii unde mergi.
Bun venit în America, dnă. Pe uşa albastră, vă rog.
Următorul, vă rog.
Binecuvântează, Doamne, pe noi şi aceste daruri
pe care suntem pe cale să le primim
prin bunătatea domnului nostru Isus, amin.
Amin.
Am văzut c-ai primit o scrisoare azi, Diana, vreo veste?
Domnul de Valera a avut o altă operaţie la ochi.
A fost în Olanda.
Nu vreau ştiri, pot să le citesc într-un ziar.
Oricum, îl vom descrie pe dl de Valera ca "politică",
Nu-i aşa, dnă Kehoe?
Şi nouă nu ne place politica la masă.
Nu ne place.
Nu-i nimic politic să vorbeşti despre o operaţie la ochi.
Este, dacă ochii aparţin unui politician.
Şi nu-mi prea place să vorbesc prea mult nici despre spitale.
Patty, ai avut ceva noroc cu crema de faţă?
Nu, doamnă Kehoe.
Am întrebat-o pe dra Tyler de la cosmetică
şi i-am arătat anunţul.
Nu vreau să bat tot drumul până la Manhattan
doar pentru o cutie de cremă de faţă.
Poate ai putea să cauţi la Bartoccis, Eilis?
Da, dnă Kehoe.
Bartoccis e obligat să-l aibă.
Nu ştie sigur, dnă Kehoe.
Spune că Bartoccis e un magazin mai bun
decât Websters, doar ca s-o enerveze pe Patty.
Ambele sunt foarte bune şi voi
aveţi noroc fiindcă lucraţi acolo.
Eilis, din câte văd, ai tenul gras, nu-i aşa?
Ce faci în privinţa asta?
Ei bine, mă spăl dnă Kehoe, cu săpun.
E în regulă cu săpun.
Săpunul a fost suficient de bun pentru Domnul nostru.
Şi ce marcă foloseşti, domnişoara McAdam?
Scrie în Biblie asta?
Şi Domnul nostru a fost om.
Nu-i păsa de tenul gras.
Doamnelor, nu mai vorbiţi despre tenul
Domnul nostru la cină, vă rog.
Fetele te vor ajuta să găseşti ceva potrivit, Eilis, nu?
BARTOCCIS
- Bună. - Bună dimineaţa.
Ai ieşit aseară?
- Afară, opusul lui înăuntru. - Nu.
Ei bine, eu am văzut un film cu prietenul meu.
"Ce ai văzut Dorothy?"
"Am văzut Quiet Man, Eilis. L-au filmat în Irlanda. "
"Eu sunt irlandeză".
"Ştiu că eşti, de asta m-am gândit că te-ar interesa."
Mulţumesc.
Durează un moment.
E cald acolo încă?
N-am mai ieşit de dimineaţă, dar...
S-ar putea să fie
foarte cald... aşa pare.
E cald, da.
Mulţumesc frumos.
Ţine minte... Dacă oamenilor le place aici, se vor întoarce.
Aşa că, tratează fiecare client ca pe un nou prieten.
Voi încerca.
Nu se pune problema să "încerci". E ceea ce trebuie să faci.
Încerci să porţi zilnic chiloţi?
Nu.
Adică, nu încerc, îi iau pur şi simplu.
Înţelegi ce spun?
- Da. - Bine.
Scuzaţi-mă, îmi daţi nota de plată, vă rog?
Sper că atunci când voi trece prin porţile de mărgăritar,
primul sunet pe care-l aud să fie vocea ta
cerându-mi nota de plată cu frumosul ăsta accent irlandez.
Ţi-ai spus vreo dată pentru vânzarea ciorapilor pantalon, Eilis?
N-am avut niciodată o fată aici care să lucreze la Bartoccis.
Ne-ai putea da ceva informaţii interne.
Nu mi-au spus nimic.
Pun pariu că n-ai spune, nici dacă ţi-ar fi spus.
Aşa e ea, mai loială şefilor decât prietenilor ei.
Ca un spion rus.
Dumnezeule!
Aş fi mulţumită dacă nu-I foloseşti numele
într-o discuţie despre ciorapi pantalon.
O fi peste tot, dar...
Nu şi la Bartoccis în zilele de promoţii.
Îmi pare rău, dnă Kehoe.
M-am bucurat să văd că sfârşit ai primit
azi nişte scrisori de acasă, Eilis.
Am primit?
Am uitat să verific.
Vor fi acolo şi după masă.
Scuze.
Dragă Eilis...
Îmi vine greu să cred că o citeşti în America
la mii de kilometri peste ocean.
Vestea mare aici e că de când ai plecat,
mama a încetat să mai cumpere de la Nettles Kellys.
După cum ştii, pâinea noastră nu era întotdeauna proaspătă
şi ne suprataxa pentru orice.
Şi e oribilă.
Nu i-am spus-o în faţă, nu e nevoie.
Ştie că are adaosuri mari şi pâinea ei nu-i proaspătă.
Am vorbit despre tine în fiecare seară, fireşte.
Vrem să ştim totul.
Sunt sigură că eşti ocupată, dar chiar dacă scrisorile tale
ar avea două sute de pagini, tot n-ar fi de ajuns pentru mama ta.
Ai grijă de tine. Cu dragoste.
Eşti pe ciclu?
Atunci, ce se întâmplă?
Ia-ţi acum o pauză şi mergi în vestiar.
Îmi pare rău, Eilis, e numai vina mea.
Eram determinat să cred că nu trebuie să-ţi poarte nimeni de grijă.
Franco Bartocci a spus că te descurci grozav aici.
Ma Kehoe a spus că eşti cea mai frumoasă chiriaşă pe care a avut-o vreodată.
- Ce-i? - Ma Kehoe?
Să nu-i spui niciodată aşa.
Am uitat cum te simţi când eşti departe de casă.
Te-am înscris la seral.
La contabilitate la colegiul Brooklyn.
Vor fi trei după-amiezi pe săptămână
şi ţi-am plătit şcolarizarea pe primul semestru.
- De ce? - De ce?
Nu "mulţumesc"?
Îmi cer scuze, mulţumesc. Dar... De ce?
Am fost surprins de faptul că cineva aşa de inteligent ca tine,
n-a putut să-şi găsească un job adecvat acasă.
Sunt aici de prea mult timp,
am uitat cum e în Irlanda.
Aşa că, atunci când sora ta mi-a scris despre tine...
I-am spus că biserica va încerca să te ajute.
Oricum, avem nevoie de irlandeze în Brooklyn.
Aş vrea să pot să încetez să mai simt
că vreau să fiu o irlandeză în Irlanda.
Tot ce pot spune e că va trece.
Dorul de casă e o boală ca şi celelalte boli.
Te face să te simţi mizerabil, apoi, molipseşte pe altcineva.
Taylor versus Standard Gas Company
e unul dintre cele mai importante
procese corporatiste decise
de Curtea Supremă, în ultimii douăzeci de ani.
Ăsta a fost procesul responsabil de doctrina Deep Rock,
aşa că e, probabil, piatra de hotar în legea firmă mamă-filială.
În cadrul procedurilor de integrare a serviciilor publice monopol.
Literalmente mii de investitori
pot fi afectaţi prin punerea ei în aplicare.
Ai înţeles ceva din toate astea?
Măcar un singur cuvânt?
Nici măcar nu citeşte din carte.
Pur şi simplu ştie toate astea.
Să sperăm că ora următoare va fi mai uşor.
Unul din lucrurile care strică în America Crăciunul, e curcanul.
Are gust de rumeguş.
De asta e un sandwiş cu brânză pentru dra McAdam
şi mai mult curcan pentru toţi ceilalţi.
Doamnelor, vă rog.
Eilis, mi-a spus părintele Flood despre planurile tale de Crăciun.
Doar nu serveşti masa
bătrânilor care n-au unde merge, nu?
Ne-a cerut asta în fiecare an, dar noi am refuzat.
Eilis, eşti o sfântă. Miros oribil.
Sheila ştie cum miros, fiindcă acolo merge soţul ei la vânătoare.
E minunat ce faci, Eilis. Un lucru creştinesc.
Aş fi dorit să fie mai multe ca tine.
Vin.
Câţi aşteptăm?
Au fost 200 anul trecut, poate vor fi mai mulţi anul ăsta.
- Toţi sunt irlandezi? - Doar irlandezi.
De ce nu se duc acasă?
Dacă nu-i de lucru acolo pentru o fată inteligentă ca tine,
cu atât mai puţin pentru oamenii ăştia.
Unii din ei sunt aici de cincizeci de ani
şi nu mai au pe nimeni acolo.
- Crăciun fericit. - Mulţumesc.
Ce mai faceţi?
- Crăciun fericit. - Mulţumesc.
Ăştia-s oamenii care au construit tuneluri,
poduri, drumuri...
Dumnezeu ştie din ce trăiesc acum.
În orice caz...
Nu vreau să vă întrerup distracţia,
dar sunt sigur că vreţi să vă arătaţi preţuirea
pentru munca grea a acestor doamne de aici.
Şi ca dar de mulţumire
avem azi aici un mare cântăreţ.
Frankie.
Vrei să fii în camera din faţă pentru un pahar de ceva?
Meriţi.
- Ai supravieţuit! - Nu a fost aşa de rău.
- Crăciun fericit! - Noroc!
Miss McAdam ne părăseşte.
Merge să locuiască cu sora ei în Manhattan.
Are cea mai bună cameră din casă.
Subsolul, şi are intrare proprie.
Pot lăsa să stea acolo doar un anumit gen de fete.
Şi nu mă refer la cum arată.
Deşi trebuie să recunosc că Dumnezeu
i-a dat drei McAdam un avantaj
atunci când a trebuit să mă gândesc în cine puteam avea încredere să stea acolo.
Nu, tu eşti o fată drăguţă Eilis, dar eşti sensibilă.
Aşa că, tu primeşti camera şi cu asta basta.
Dar nu se vor supăra celelalte fete?
Mă aştept la asta. Ce nu le supără pe ele?
Fetelor, o luaţi pe Dolores la bal cu voi sâmbătă seara, nu?
E bal?
În sala parohiei.
Nu va fi alcool, dar vă puteţi distra şi fără.
Eu şi Patty nu mergem săptămâna asta.
Mergem să vedem un film.
Sunt sigură că şi lui Dolores i-ar plăcea să meargă.
Da, foarte mult.
Sunt mult mai multe filme aici în New York, decât în Cavan.
Da, uimitor nu-i aşa? Tu credeai că era invers.
Fireşte că vei fi binevenită să ni te alături, Dolores.
Atâta vreme cât nu te deranjează că eşti singură.
Aşadar, voi două v-aţi găsit în mod miraculos prieteni
în ultimele zile, nu?
Sper să aveţi mai mult noroc cu ăştia decât cu ceilalţi.
- Tu ai să mergi Eilis? - Da, doamnă Kehoe.
Atunci, poţi avea tu grijă de Dolores.
Sigur.
Dumnezeule, nu e nimeni aici.
Cum ai putea să ai un partener dacă nu-i nimeni aici?
Mă aştept să vină mai multă lume după 21.00.
Persoane? Sau băieţi?
Unele dintre aceste persoane vor fi băieţi.
Mi-ar plăcea să întâlnesc un tip.
Au venit? Mincinoasele!
Ce târfe!
Aşa le-a făcut bătrâna. A spus că toate-s târfe,
cu excepţia ta.
Bună...
Bună, mă bucur să vă văd.
Înţeleg de ce.
Vino cu noi.
Uite, aşa e mai bine.
Acum nu arăţi ca şi cum ai fi venit de la coada vacii.
Aşa arătam?
Doar puţin. De la vaci frumoase şi curate.
1, 2, 3...
Nu-i rău.
Poate am putea dansa mai târziu?
- Scuză-mă? - Un dans... mai târziu.
Sigur.
Vrei să dansezi?
Eşti aici cu tipul ăla? Cu cel care te învăţa să dansezi?
Nu.
Vrei să dansezi cu mine?
Nu sunt convinsă că m-a învăţat ceva.
Nu contează. Secretul e să pară că ştii ce faci.
Mi-aş fi dorit ca cineva să-mi fi spus asta acum câţiva ani.
Haide.
- Unde locuieşti? - Pe strada Clinton.
Da? E în drumul meu spre casă.
Pot să te conduc?
Am să-ţi spun da şi am să te întreb de ce.
Nu cred că-i o idee greşită.
Aşa cred.
Există o fată într-o bluză de culoare albă,
singură la masa aia.
N-o cunoşti?
Ba da.
Locuieşte cu mine la pensiune şi e groaznică.
Dacă plec cu tine, sunt sigură că ar înţelege.
Vei fi salvarea mea.
Am înţeles.
- Nu sunt irlandez. - Nu pari a fi irlandez.
Trebuie să clarific asta. N-am nimic irlandez.
N-am părinţi irlandezi nici bunici, nimic.
Sunt italian, adică părinţii mei sunt.
Atunci ce căutai la un bal irlandez?
Italienii nu fac baluri?
Ba da, şi n-aş vrea să te duc la unul.
Se comportă toată noaptea ca italienii.
Ce înseamnă asta?
- Ştii tu... - Nu.
- Singuri. - Sunt prea mulţi?
Cred că aşa ar părea dacă eşti fată.
Ascultă...
Vreau să fie totul clar.
Am venit la un bal irlandez,
pentru că-mi plac irlandezele.
Şi eu am fost singura care ar fi dansat cu tine?
Nu, nu a fost...
Aşadar, ai dansat cu multe altele?
Aici locuiesc.
Pot să te iau săptămâna viitoare? Poate mâncăm ceva mai întâi?
Ar fi frumos.
Noapte bună.
Aşadar... ce faci când nu lucrezi?
Merg la şcoală... La colegiul Brooklyn.
Studiez contabilitate.
Vrei să fii contabilă?
Ei bine, vreau să fiu contabilă, dar mai întâi ajutor de contabil.
E greu?
Vorbesc prea mult, spune-mi despre instalaţiile sanitare.
- Ştii prea mult deja. - Nu ştiu nimic.
Ştii de robinete neetanşe şi toalete înfundate...
Şi asta e tot ce trebuie să ştii.
Nu ştiu nimic de contabilitate.
Sunt multe chestii.
E totul matematică,
desigur, dar nu-i aşa de complicat.
Sistemul dublu de intrare iţi ia puţin timp să te obişnuieşti.
Şi studiem şi legea companiilor şi asta mă îngrozeşte.
Aşa că a trebuit să citim despre
companiile de asigurări care au intrat în faliment în 1930
şi despre toate problemele legale...
Ea joacă golf şi se pricepe foarte bine.
Şi dacă ar fi fost la bal sâmbăta trecută, atunci...
Nu cred că te-ai mai fi uitat la mine a doua oară
pentru că Rose e frumoasă.
Îmi fac griji că nu ai mâncat nimic.
Am fost prea preocupată să vorbesc.
Ce-i cu voi, fetelor?
Nu-i nicio problemă cu noi, dnă Kehoe.
Toate astea-s din cauză că Eilis şi-a găsit un băiat?
Şi-a găsit Eilis un băiat?
Nu ştiam. Nu ne va spune nimic despre el.
Şi de ce ar face-o, bârfitoarelor jalnice?
Oricum, l-am cunoscut sâmbătă seara
când a întrebat de Eilis, şi este un gentleman.
Ne vei spune ce ştii de el, doamnă Kehoe?
Ştim că arată bine.
Nu-mi prea plac pantofii lui.
Ce naiba au pantofii lui?
Au o culoare amuzantă.
Vă spun doar atât...
Am să-i cer părintelui Flood să ţină o predică
despre pericolele frivolităţii.
Acum văd că frivolitatea e al optulea păcat de moarte.
O fată frivolă e tot atât de rea ca un bărbat leneş.
Şi zgomotul pe care-l face e chiar mai rău. De ajuns!
Dacă mă gândesc la asta...
Da, da, da,
Vreau doar să merg acasă cu tine.
Fără mâncare, băutură sau orice altceva.
Ştiu că trebuie să studiezi şi să te odihneşti.
Te duc acasă şi-ţi voi spune noapte bună.
Altfel, am mult de aşteptat.
Vreau să te întreb ceva iar tu vei spune că-i prea devreme,
că nu-l cunosc bine, că am ieşit doar de câteva ori.
Nu e aşa de rău, dar e ceva ce majoritatea băieţilor...
Te rog întreabă. Începi să mă sperii.
Sigur Vrei să vii la cină
cândva şi să-mi cunoşti familia?
Asta e tot?
Mi-ar face plăcere.
Îţi place mâncarea italiană?
Nu ştiu, n-am mâncat niciodată.
E cea mai bună mâncare din lume.
De ce nu mi-ar plăcea?
Eşti într-o pasă bună, nu?
Da, de ce?
Îmi place cum eşti, nu ştiu cuvântul.
Când accepţi totul.
Docilă?
Da, docilă. Bine.
Aşadar, de vreme ce eşti docilă,
putem merge să vedem un film săptămâna asta?
Atunci când nu mergi la şcoală?
Vom merge la două filme.
- Serios? - Da.
Chiar dacă primul e un dezastru,
îi voi da o altă şansă.
Applet următoarea oprire! Urmează Applet!
Cu siguranţă se simte astfel, dar ăsta-i primul meu an,
aşa că, nu pot judeca asta.
Felicitări, ai supravieţuit primei ierni în New York.
Ei bine, nu a fost aşa de rău.
Serios? E mai rece în Irlanda?
Nu, e mai rece aici.
Aici, aşa judecăm noi iarna. După cât de frig este.
Dar aveţi încălzire peste tot. E frig numai afară.
- Cred că e adevărat. - Da.
- Mulţumesc pentru ajutor. - Să aveţi o zi bună.
Eilis! Eşti o altă persoană!
Cum ai făcut? Poate pot să-i dau câteva sfaturi
următoarei fete care se va simţi aşa.
Am întâlnit pe cineva, un băiat italian.
Nu, n-am să-i transmit asta.
Prefer să le fie dor de casă decât să fie dezamăgite.
Vorbeşte despre baseball tot timpul? Sau de mama lui?
Nu.
Atunci, păstrează-l. Nu mai există un alt italian ca el în New York.
Aşteaptă. Ai scăpat uşor pentru că avem sos.
Da, trebuie să ţii minte că e sos peste tot,
aşa că, ia-o uşor.
Am să spun "stropi" de fiecare dată când văd probleme.
- Bună idee. - Pot să încep acum?
- Haide! - Da!
Stropi!
Tocmai ai stropit-o pe mamă-sa, pe taică-su şi pereţii.
Încearcă din nou.
Dragă Rose, presupun că cea mai importantă ştire
e că am un prieten.
Nu e la fel de important ca Bartoccis
sau ca şcoala, ştiu asta,
dar vreau să-ţi spun tot ce se întâmplă.
Te rog să nu-i spui mamei, ştii cum e ea.
E decent şi amabil, are un job şi lucrează din greu.
Mergem miercurea la film
şi mă duce sâmbăta la balul părintelui Flood.
Mă gândesc la tine şi mama în fiecare zi.
Dar Tony m-a ajutat să simt că am o viaţă aici
pe care n-am avut-o înainte să-l întâlnesc.
Trupul meu a fost aici, dar viaţa mea a fost în Irlanda cu voi.
Acum e la jumătatea drumului peste ocean.
E ceva, nu?
Mai bine te avertizez în privinţa lui Frankie.
E cel mic.
Da. Are opt ani şi merge pe optsprezece.
E frumos şi inteligent, dar vorbeşte...
Şi vorbeşte despre toate lucrurile pe care ţi le va spune.
- Ce fel de lucruri? - Nu ştim, ar putea fi orice.
Am încercat să-i dau bani
să meargă să bată mingea cu prietenii.
Iar tata l-a ameninţat.
Dar cred că e nerăbdător să cauzeze probleme
aşa de tare, încât e fericit să ia bătaie.
Aici locuiesc.
Eşti gata?
Unde ai învăţat să mănânci spaghete aşa?
Am luat lecţii,
Lecţii? Ca la şcoală? Poţi face asta?
Poate aş putea da lecţii.
Nu, nu. Diana care locuieşte cu mine la pensiune.
A gătit nişte spaghete şi m-a făcut să încerc
să mănânc fără să provoc un dezastru.
Ce mâncaţi în Irlanda? Doar tocană irlandeză?
Nu numai. Noi...
Mai întâi de toate spun că nu ne plac irlandezii.
Hei, hei, hei...
- Frankie! - Ce?
Nu ne plac! Ăsta-i un fapt bine cunoscut!
De ce, Frankie?
Pentru că o gaşcă de irlandezi l-au bătut
pe Maurizio şi a trebuit să-i pună copci.
Şi pentru că toţi poliţiştii de aici sunt irlandezi
şi nimeni n-a făcut nimic în privinţa asta.
Probabil că vina e de ambele părţi.
Aş fi putut spune ceva ce n-ar fi trebuit, nu-mi amintesc acum.
Nu, pentru că ai fost bătut.
Oricum, probabil că nu erau toţi irlandezi.
Doar că erau roşcaţi şi aveau picioarele lungi.
Pauză! Sus. Scuzaţi-ne.
Pot spune în apărarea lui că e singurul dintre noi
care va absolvi colegiul.
- Dacă-şi ţine gura. - Da.
Tony mi-a spus că mergi la colegiu.
La seral, vreau să fiu contabilă.
Îmi place să lucrez la magazin
dar nu vreau să fiu acolo pentru totdeauna.
Bine.
Îmi pare rău Eilis, sunt un idiot. Sunt un idiot nepoliticos.
S-a oferit Tony să te ducă
la Ebbetts Field când începe sezonul?
Îţi place baseball-ul?
Nu ţi-a spus de Dodgers? Nici măcar o dată?
Tony, ce se întâmplă cu tine?
Ştiţi de ce? Din cauza la prea multe...
Trebuie să mergi la Ebbetts Field, dacă vrei să-l vezi vara.
Sunt aşa de importanţi pentru tine?
Ia-o aşa...
Dacă copiii noştri vor ţine cu
Yankees sau cu Giants, îmi vor sfâşia inima.
Şi pe a mea.
Ea nu râde Tony. Cred că e prea târziu.
E fan Yanks.
- Hei! - Ce vorbeşti, ce-i cu tine?
"E fan Yanks".
Te iubesc.
Mulţumesc pentru seara asta.
A fost grozav.
Scuze!
Am terminat.
Sheila pot să te întreb ceva?
De ce nu eşti căsătorită?
Pentru că soţul meu a întâlnit pe altcineva şi m-a părăsit.
Îmi pare rău.
Şi... Ei bine, te vei căsători din nou?
- Te-a cerut cineva? - Nu, nu chiar.
Nu întreb ce înseamnă asta.
Sheila?
Dar dacă mă mărit din nou?
Nu. Vreau să aştept la uşa toaletei
pensiunii pentru totdeauna.
Bineînţeles. De aceea mă duc
la balul ăla mizerabil în fiecare săptămână.
Vreau să aştept afară la propria mea baie.
În timp ce un tip cu temperament rău,
cu părul ieşindu-i din urechi,
citeşte un ziar pe budă.
Şi apoi aş vrea să fiu înapoi aici, vorbind cu tine.
Vorbim mâine, bine?
Eilis! Îmi pare rău!
Nu credeam că vei veni.
Da, m-am gândit că vei crede asta.
De asta am vrut să fiu aici, indiferent de situaţie.
Trebuie să-ţi spun ceva.
Poţi... Putem vorbim despre altceva
până ce vom ajunge la doamna Kehoe?
- Nu... - Te rog?
Cu zece minute înainte să ne întâlnim
stăteam până la glezne în apa murdară
care se înfiltra prin tavanul unei bătrâne.
Da. Chiar dacă te gândeai să mă inviţi la o cafea,
aş spune nu, pentru binele tău.
Şi cum ai rezolvat-o în zece minute?
Nu am făcut-o. Am petrecut zece minute să-i explic femeii
că trebuia să fiu undeva şi mă voi întoarce.
N-a vrut să mă lase să plec.
Aşadar, apa încă se mai infiltrează prin acoperiş?
Care-i diferenţa dintre canalizarea de
jumătate şi cea de un ţol?
Să-ţi spun ceea ce vreau să-ţi spun. Nu cred că te vei supăra.
Bine.
Îţi aminteşti că după ce am luat cina
acasă la tine, mi-ai spus că mă iubeşti.
Ei bine, n-am prea ştiut ce să-ţi spun.
Dar acum ştiu.
M-am gândit la tine... şi îmi placi.
Şi îmi place să fiu cu tine.
Şi poate că simt la fel.
Aşa că, data viitoare când îmi spui că mă iubeşti,
dacă va fi o dată viitoare...
Am să spun şi eu "Te iubesc".
- Vorbeşti serios? - Da.
Rahat! Scuză-mi limbajul.
Dar am crezut că vom avea un alt fel de discuţie.
Pot să merg acum acasă?
- Mă iubeşti? - Da.
Dar nu mă întreba altceva şi nu-mi spune
de copiii noştri că vor fi fani Dodger.
Vrei copii cărora să le placă Yankees?
Tony, te rog, nu mă forţa.
Bine, îmi pare rău.
Dragă Eilis...
Îţi mulţumesc frumos pentru ciorapii pantalon.
Înveliţi în hârtie Bartocci's îi face să arate fantastic.
Pare că totul e atât de interesant şi nou în comparaţie cu aici.
Abia aştept să-mi arăţi şi mie totul într-o zi.
Eilis... ştii că sunt de partea ta, chiar şi atunci când nu sunt.
Ei bine, eşti minunată.
E tot ce am de spus.
Şi mi se pare că nu doar ai trecut examenele astea.
Ai zburat prin ele.
Nu-mi amintesc ultima dată
când a venit cineva aici cu veşti bune.
Am economisit ceva bani.
Voi putea plăti taxa pe anul următor şi să returnez banii pe anul trecut.
Unul dintre enoriaşii mei a plătit.
Trebuia să facă ceva pentru omenire şi n-am să-ţi spun de ce.
Încă mai e în dificultate,
aşa că, va plăti şi pentru anul viitor.
Aş vrea să ştiu în ce dificultate este.
Da, sunt sigur. Dar n-o vei auzi de la mine.
Integralistă şi cu prieten, Eilis.
Nu mai eşti fata mizerabilă ce voia acasă iarna trecută.
Parcă a fost acum mulţi ani.
Cred că asta-i prima dată
când vreo fata de-a mea
a trecut un examen în timp ce locuia aici.
I-ai spus lui Tony, Eilis?
Fireşte.
Şi te scoate să sărbătoriţi?
Vom merge pe weekend la Coney Island.
- Măi să fie! - Ce înseamnă asta?
Ai costum de baie?
- Nu, voiam să-mi iau unul... - Ai ochelari de soare?
- Nu. - Vei avea nevoie de ochelari de soare.
Am citit că dacă nu-i ai pe plajă anul ăsta
îţi vor scoate vorbe.
Ce spuneau mai precis, Sheila?
Asta-i chestia, doamnă Kehoe.
Nu ştii niciodată, pentru că nu ţi-o spun în faţă.
Dumnezeule!
Diana are dreptate, Eilis. Trebuie să-ţi alegi bine costumul.
Tony te va vedea în întregime. Nu trebuie să-l dezamăgeşti.
Trebuie să te razi acolo jos.
Îţi aduc un aparat şi faci tu restul.
Eşti în regulă acolo pe moment.
Majoritatea italienilor apreciază femeile plinuţe.
Dar ai grijă în timpul verii.
Negru e prea închis pentru pielea ta palidă.
Să te vedem pe verde.
Uită-te la chestia aia.
De ce nu mi-ai spus să-mi iau costumul
pe sub haine?
Credeam că ştii.
Bine, sunt gata.
- Tony! - Ce-i?
Haide.
Dragă Rose, îţi mulţumesc pentru scrisoare.
Am fost bucuroasă să aud de turneul tău de golf.
Trebuie să fi fost foarte mulţumită.
Încă mi-e dor de tine şi de mama.
Mă gândesc la voi în fiecare zi.
Dar cred că pot spune pentru prima dată
de când sunt în America...
Că sunt foarte fericită.
Toate astea se datorează lui Tony.
În weekend m-a dus la Brooklyn Dodgers,
echipa de baseball pe care o îndrăgeşte.
Au pierdut şi a fost supărat.
Dar am început să-mi caut o muncă de birou.
Am avut un interviu săptămâna asta
la o firmă de textile aici, în Brooklyn.
Rose?
Cine ar fi crezut
că vor fi doi contabili în familie?
Rose?
Curând îmi voi putea permite să vin acasă să vă văd pe tine şi pe mama.
Rose!
Rose? Doamne!
Doamne!
Rose?
Nu!
Un moment.
A fost brusc. Probabil că a fost bolnavă.
Ştia că era bolnavă şi nu a spus nimănui.
Ce se va întâmpla?
Ce se poate întâmpla?
- Când au s-o îngroape? - Mâine.
- Fără mine? - Fără tine.
Eşti prea departe, Eilis.
De ce am venit aici?
Rose a vrut o viaţă mai bună pentru tine.
Îi plăcea cât de bine o duceai.
Şi acum n-o s-o mai văd niciodată!
Nu-i aşa, părinte? N-am s-o mai văd vreodată.
Ştii că eu cred că o vei face.
Şi va avea grijă de tine, în fiecare zi, pentru tot restul vieţii tale.
Alo? Mami?
Mă auzi acum? Alo?
Nu prea te aud.
Ploaia s-a oprit, oricum.
Şi a venit toată lumea de la clubul de golf.
Am avut mulţi oameni.
Mai eşti la telefon?
Da.
A iubit-o lumea, Eilis.
Prietenii de la muncă, vecinii, toată lumea.
Nimeni nu ştia ce să-mi spună.
Când a murit tatăl tău mi-am spus că nu ar trebui
să mă întristez prea tare că vă aveam pe voi două.
Când ai plecat în America mi-am spus acelaşi lucru,
pentru că era ea aici, cu mine.
Dar s-au dus toţi, Eilis, nu mai am pe nimeni.
Nu pot suporta, Tony.
Vrei să mergi acasă, presupun.
Tu cum ai fi dacă mă duc acasă?
Mi-ar fi teamă, în fiecare zi.
- Ţi-ar fi teamă că nu mă întorc? - Da, acasă ea acasă.
Nu sunt sigură dacă mai am o casă.
Nu mergi mâine la lucru, nu?
După masă, pot să te duc undeva?
Aici e.
Vom construi aici cinci case, dacă putem.
Mama şi tata vor avea una
pentru că mama a vrut mereu o casă cu grădină.
Vindem trei. Iar cealaltă...
Fraţii mei m-au întrebat dacă o vreau şi le-am spus că da.
Aşadar, ceea ce spun e...
Vrei să locuieşti aici, în Long Island?
Ştiu că nu-i cine ştie ce acum,
dar tot terenul de pe aici a fost vândut,
aşa că, nu vom fi singurii.
Şi vor fi linii telefonice, electricitate şi toate cele.
Vom înfiinţa o companie,
o companie de construcţii, noi trei.
Eu voi face instalaţiile, Lawrence tâmplăria...
Nu fi tăcută.
Măcar spune-mi că te gândeşti la asta.
Nu trebuie să mă gândesc.
Va fi doar pentru o lună. Ştiu că se va simţi puţin mai bine.
Vrei te căsătoreşti cu mine înainte să pleci?
Nu ai încredere în mine că mă întorc?
Căsătoreşte-te cu mine! Căsătoreşte-te cu mine!
Nu trebuie să spunem nimănui.
O putem face repede şi va rămâne între noi.
De ce vrei s-o faci?
Pentru că dacă n-o facem, am s-o iau razna.
O promisiune n-ar fi la fel?
Dacă poţi promite, poţi face asta cu uşurinţă.
Aşadar, aici e? Aici locuieşti?
Da, şi dacă faci cel mai mic zgomot, mă va evacua.
N-ai de ce să-ţi faci griji acum. Stai cu mine.
- Vrei să joci? - Da, sigur.
Ţine bâta.
Eu iau asta. Eşti gata? Mâinile sus.
Da.
Bine.
Drept pe linia de la baza trei.
Te deranjează? Pentru că mă deranjează şi pe mine.
Nu, nu, nu. Am un frate de aceeaşi vârstă. Eşti irlandez?
E aşa evident?
Sunt pe cale să mă însor cu o irlandeză
de asta cred că am observat.
Sunteţi mulţi în Brooklyn.
Uneori se pare că n-a mai rămas nimeni acasă.
De unde e prietena ta?
Enniscorthy, County Wexford.
Cred că soţia are nişte rude acolo.
Hei, Eilis! Vino o clipă.
Anthony Fiorello şi Eilis Lacey.
Vom spune vreodată copiii noştri că am făcut asta?
Poate vom păstra asta pentru o aniversare.
Mă întreb ce vor crede?
Nancy!
Arăţi grozav.
Ţi-am spus eu.
- Îmi pare rău pentru Rose. - Mulţumesc. Ce mai faci?
Nu!
Ştiam, dar am lăsat-o pe Nancy să-ţi spună.
- Mă bucur că poţi veni la nuntă. - Pot?
Mama ta a acceptat invitaţia în numele tău.
- Când este? - Pe 27 august.
Ieşi cu mine şi cu George mâine seară?
Şi Annette vrea să te vadă.
Nu mă deranjează.
Trebuie să-ţi găsesc o cheie.
Nu vreau să mă scoli din pat.
Cu toţi vrem să auzim cum e viaţa în New York.
Încerc să mă gândesc la ce să spun.
Am făcut rezervare pe 21 pentru New York.
Mai poţi aştepta o săptămână
să-ţi vezi cea mai bună prietenă căsătorită.
Nu pot să cred că sunt căsătorită cu cineva pe care nu-l vei cunoaşte.
L-ai fi plăcut, ştiu asta.
E dulce şi amuzant.
Şi are nişte ochi minunaţi.
Mi-aş fi dorit ca totul să fi fost altfel.
Acum... Dna OToole din Cush.
Chiar trebuie să facem asta?
Primirea unei scrisori de condoleanţe nu-i ca atunci
când primeşti un cadou de ziua de naştere, nu?
Dacă doamna O'Toole din Cush îţi scrie din nou
să-ţi mulţumească pentru că i-ai mulţumit?
Atunci îi voi mulţumi şi eu.
Şi vei fi fericită să-ţi petreci aşa tot restul vieţii?
Nu e ca şi cum aş avea altceva de făcut.
Nici pe altcineva cu care să vorbesc.
Ar putea fi foarte bine dna O'Toole din Cush.
Ce vrei să spun?
Vor fi Nancy şi Annette.
Du-te.
Să te distrezi.
Eilis, el e Jim Farrell.
E o plăcere să te cunosc.
Am putea încerca la barul hotelului Connaught.
Ar putea fi acolo câţiva băieţi de la clubul de rugby.
Bine.
Trebuie să fii tot timpul cu ceilalţi băieţi de la clubul de rugby?
Nu. Dar ne-a spus Nancy ce nu ne e permis să vorbim cu tine,
pentru că aveaţi prea multe să vă spuneţi.
Aşadar, căutăm companie.
Ei bine.
Nu-ţi plac băieţii de la clubul de rugby, Eilis?
Nu în mod deosebit, George.
Când am plecat în America,
am uitat totul despre Enniscorthy, cu o singură excepţie.
Nu suntem toţi la fel.
Toţi arătaţi la fel. Aceleaşi haine şi părul uleiat.
Nancy, unde-i Annette? Şi de ce a venit el?
E foarte amabil, aşa că, nu fi prea dură cu el.
E acelaşi Jim Farrell
care a fost logodit cu Cathleen Cassidy?
Ce s-a întâmplat cu ea?
A rupt-o cu ea. Nu credea că era pentru el.
O vreme a fost foarte supărat, dar acum s-a terminat.
Nancy, mă întorc.
Dar te poţi distra puţin cât timp eşti aici, nu?
Haide, George.
Cum e mama ta?
Ei bine, e tristă şi îmbătrâneşte foarte repede.
A fost ceva groaznic.
Am fost cu toţii la pomană. Mama, tata şi cu mine.
Nu ştiam asta.
Mama a jucat golf cu ea, ştii? Era tare ataşată de ea.
A fost cel mai trist lucru care s-a întâmplat în oraş
din câte îmi amintesc.
- Mulţumesc. - Haideţi, voi doi.
- Cum e cu zgârie-norii? - Ăia sunt în Manhattan,
eu locuiesc în Brooklyn şi lucrez acolo. Şi dacă ies, ies în Brooklyn.
Toţi zgârie-norii sunt dincolo de râu.
- Nu-i faci să pară fascinanţi. - Nu-i aşa, serios.
Nici măcar... Cum se numeşte?
Magazinul unde lucrezi?
Bartoccis? Ei bine, vinde lucruri grozave.
Dar eu nu pot permite multe dintre ele.
Şi nu-mi place ceea ce fac.
Ce-ai vrea să faci?
Vreau să fac ceea ce a făcut Rose.
Vreau să lucrez într-un birou şi să mă ocup de cifre.
Ar trebui să vorbeşti cu Daviss.
N-au reuşit s-o înlocuiască pe Rose.
Mă voi întoarce la New York imediat după nuntă.
Dar nu vrei să câştigi nişte bani între timp?
Sunt sigur că vor fi bucuroşi să te aibă.
Vrei ca să rămână.
Mă gândesc doar la Eilis.
Ai auzit asta, Eilis? Se gândeşte doar la tine.
Asta e... ţine minte...
- Noapte bună. - Noapte bună.
- Ne vedem. - Noapte bună.
La revedere.
- Cum a fost seara? - A fost frumos, mulţumesc.
Era Jim Farrell cel din maşină cu ei?
Da.
Părinţii lui s-au mutat, ştii? S-au retras la ţară.
Va fi singur în casa aia mare.
Adevărat?
E o partidă bună pentru cineva.
Noapte bună, mami.
- Bună, Eilis. - Bună, doamnă Brennan.
Îmi place stilul ei.
- Mulţumesc lui Dumnezeu că te-ai întors! - Ce s-a întâmplat?
A venit un băiat de la Daviss.
Au o problemă în departamentul contabil
- şi au nevoie imediat de tine. - Asta-i tot?
- Să pun la loc cumpărăturile. - Nu, nu, lasă-le.
"Imediat", a spus tânărul.
Nu contează ce-a spus, mamă, nu-s angajata lor.
Le voi face o favoare.
Te rog, lasă-mă să am grijă de cumpărături.
Problema e că asta-i perioada când avem mult de lucru,
aşa că, toţi şoferii şi laminatorii
au făcut ore suplimentare săptămâna trecută.
Ei bine, şi-au completat cu toţii fişele de ore suplimentare
Dar n-a fost nimeni aici care să le prelucreze
şi să le adauge la salarii
şi o parte din oameni au început
să se plângă şi nu-i pot condamna.
După cum poţi vedea, e o mizerie groaznică.
Dacă mă laşi câteva ore pot elabora un sistem
astfel încât, oricine vine după mine să n-aibă probleme.
Bună, Eilis.
Mi-a spus Maria că ai făcut c-ai făcut o treabă grozavă aici.
Mulţumesc.
Ar fi trebuit să ştim asta.
Eşti sora lui Rose, la urma urmei.
Mi s-a spus că ai diplomă în contabile?
În contabilitate americană?
Am obţinut-o în America,
dar cele două sisteme sunt tare asemănătoare.
Cu siguranţă avem nevoie de cineva să se ocupe de salarii
şi aşa mai departe în timpul sezonului de vârf...
Aşa că, aş dori să continui jobul part-time
să vedem cu merge şi vorbim după aceea.
Mă întorc în curând în Statele Unite.
Cum am spus, hai să vorbim din nou
înainte să luăm orice decizie fermă într-un fel sau altul.
Da, domnule Brown. Fireşte. Mulţumesc.
Acum, dacă te duci s-o vezi pe Maria, te va plăti pentru astăzi.
- Am uitat. - Ce?
Asta.
Sunt plaje în Brooklyn?
Da, doar că sunt foarte aglomerate.
Probabil vor fi câţiva trecători pe aici mai târziu.
Da. Totuşi nu-s la fel.
Sunt sigur că nu.
Nu prea ştim nimic de restul lumii.
Trebuie să-ţi părem acum tare înapoiaţi.
Bineînţeles că nu. Păreţi calmi şi civilizaţi şi încântători.
Haideţi!
Mama a vrut să ştii că clubul de golf
inaugurează un premiu în cinstea lui Rose.
Un trofeu special pentru cel mai bun scor
pentru o nou venită doamnă la club.
Era întotdeauna foarte drăguţă cu nou-veniţi, a spus mama.
Sper că eşti încântată.
Da, sigur.
Aşadar, în fiecare an, cineva va câştiga trofeul Lacey Rose?
Da, în fiecare an, Atâta timp vom avea un club de golf.
Şi cred că mama ar vrea să vii să-l înmânezi primului câştigător.
Şi apropo, vrea să te cunoască.
Ar trebui să fixez o dată
când poţi veni la un ceai
Mulţumesc. Mi-ar plăcea.
Îmi doresc să fi fost aşa înainte să plec.
- Înainte să moară Rose. - Cum anume?
Nu era nimic pentru mine aici. Acum am un loc de muncă şi...
Aici?
- E un truc american? - Da. Unul bun, nu-i aşa?
E deprimant, cred,
că noi nu ne gândim la lucrurile astea, nu?
De cât timp le cunosc ei?
De o sută de ani, probabil.
Nu cred că aveau costume de baie de genul ăsta acum o sută de ani.
Iar noi nu le avem nici acum.
Ei bine. Haide.
Vrei să mergi să vezi Dodgers, sâmbătă?
Sigur!
Bine. Ai face ceva pentru mine?
Ce?
Dacă râzi sau spui asta oricui din familie
nu vei merge să-i vezi pe Dodgers sâmbătă
sau în vreo altă zi din sezonul ăsta.
Vei primi şi o bătaie.
Poate că-i mai bine dacă nu mă implici.
Chiar am nevoie de ajutorul tău, Frankie.
Ştii că scrii şi citeşti cel mai bine din familie?
Da.
Încerc să-i scriu lui Eilis şi vreau să fie, nu ştiu...
Ai mai scris înainte. De vreo cinci ori.
Da. Dar... n-au fost bune, Frankie şi...
Şi mi-a răspuns doar o dată.
N-a mai citit scrisul meu înainte. Îmi fac griji să n-o îndepărtez.
Ascultă. Am opt ani. Nu ştiu nimic despre sărutat.
Nu trebuie să ştii nimic despre sărutat.
Trebuie să ştii despre ortografie şi...
- Gramatică? - Da. Mă rezolvi?
Dragă Eilis. Sper că o duci bine în Irlanda.
Sper că mama ta e mai puţin tristă.
Nu mai e mult până se mărită prietena ta şi poţi veni acasă.
Săptămâna asta parcă
toate subsolurile din lume sunt inundate.
Am reparat trei. Am lucrat din greu. Am pus bani deoparte.
Toată lumea mă întreabă tot timpul de tine.
N-ai pus un "t", cred. E "toată lumea."
Astea cred că-s toate veştile mele.
Mama, tata şi toţi fraţii mei îţi trimit salutări.
Majoritatea timpului mă gândesc la tine.
Chiar şi atunci când merg să-i văd pe Dodgers
nu mă concentrez pe joc.
Cu dragoste. Al tău, Tony.
Nu te-ai dat cu ulei pe păr.
Ăsta nu-i un sacou, e o geacă.
Ai venit deghizat, Jim Farrell?
Încerci să mă păcăleşti?
Ştiu la ce te-ai referit când ai spus că suntem toţi la fel.
Şi m-ai făcut să cred că viaţa mea ţi-ar părea foarte uşoară.
Conduc barul tatălui meu. Locuiesc în casa părinţilor mei...
Ştiu cum trebuie să arate din afară.
Dar... Nu simt aşa.
Cum simţi?
Nu am fost niciodată nicăieri.
Nici măcar în Anglia. Dar...
Aş vrea să văd Londra, Paris şi Roma. New York.
Mă înspăimântă gândul că mor fără să părăsesc vreodată Irlanda.
Şi mai sunt şi alte lucruri.
Îmi pare rău. Am vrut să te întreb multe lucruri şi doar eu vorbesc.
Mă bucur.
- Chiar? - Da.
Termini cu pipa aia mizerabilă şi vii să stai cu noi?
Aud perfect de unde sunt.
Nu suntem aici ca să te amuzăm.
Nu-ţi face griji. Am descoperit asta acum mulţi ani.
Ignoră-l, Eilis. Jim calcă pe urmele mele nu ale lui.
Vorbeşte!
Căutaţi să vă mutaţi?
Ne va lipsi Enniscorthy. Dar e fermecător şi liniştit în Glenbrien.
Mama îşi face griji că mă lasă singur aici.
Crede că voi distruge locul.
Sper că nu vei rămâne singur pentru totdeauna.
Sunt sigură că nu va rămâne.
Adică...
- Dumnezeu ne-a binecuvânt cu vremea. - E minunată.
Dragă Tony. Îţi mulţumesc pentru scrisori.
Vreau să ştii...
Nu ştiu ce vreau să ştii.
Nu vrem să stăm în spate.
Ne vom asigura că veţi avea cele mai bune locuri din casă.
Nu m-aş simţi bine să stau cu Nancy şi George.
Bine. Voi găsi atunci al doilea cel mai bun loc din casă.
Vreţi să merg înainte
şi să ţin ceva locuri, doamnă Lacey?
Dacă vrei, Jim. Ar fi grozav.
- E un domn, nu-i aşa? - Este.
Ne-a picat la ţanc.
Te poftesc acum, Nancy, să declari în faţa lui Dumnezeu şi a bisericii
consimţământul tău de deveni soţia lui George.
Jur să-ţi fiu aproape la bine şi la rău,
la boală şi sănătate. Te voi iubi...
...şi te voi onora toată viaţa mea.
Verighetele?
Doamne binecuvântează verighetele astea şi fă ca cei ce le poartă
să fie întotdeauna credincioşi unul altuia.
Să facă voia Ta şi să trăiască în pace
cu Tine şi să se iubească reciproc.
Cerem acest lucru prin Hristos, Domnul nostru. Amin.
Amin.
Mama ta mi-a spus că-ţi merge bine în Enniscorthy, Eilis.
A fost o slujbă grozavă.
Şi domnul şi doamna Farrell se mută în Glenbrien. Aşa că, Jim...
Da. Ştiu.
Eu şi Jim i-am promis mamei că o ducem înapoi cu maşina.
Ai auzit asta? Jim şi cu mine! "Jim şi cu mine!"
Nu va mai dura mult după cum sună
şi mama ta va avea o zi minunată.
- Scuzaţi-mă. - Ei bine, iată-i.
Putem vorbi?
- Despre ce? - Despre viitor?
Nu te pot lăsa să te întorci în America
fără să spun nimic
Aş regreta tot restul vieţii mele.
Aşadar... Nu vreau să pleci.
Vreau să stai aici... cu mine.
Şi ştiu că asta înseamnă să-mi mai pun o întrebare.
Dar nu vreau să te bombardez.
Aşa că, voi păstra asta pentru mai târziu.
Mulţumesc.
Îţi sunt recunoscătoare şi flatată.
- Asta e tot? - Nu.
Nu. Bineînţeles că nu.
Doar...
Îmi imaginez o altă viaţă pentru mine.
Înţeleg.
Dar viaţa ta aici ar putea fi la fel de bună.
Chiar mai bună. Poate.
Mary!
Veneam să te aduc.
Să mă aduci? N-am mai lucrat pentru
dra Kelly de mult timp, Mary.
Te rog să vii, Eilis. Mi-a spus să nu mă întorc fără tine.
Ştii cum e.
Ai grijă cinci minute
cât sunt sus cu Eilis, te rog, Mary.
Nu-s clienţi în momentul ăsta,
aşa că, nu cred că ai să faci prea multe prostii.
Aşadar, cum te-ai descurcat?
Foarte bine, mulţumesc, dră Kelly.
Am auzit că lucrezi la Davis's?
La contabilitate?
Corect.
Şi se vorbeşte mult despre tine şi tânărul Jim Farrell.
Ştiţi că oamenilor le place să vorbească.
Da. Ţi-o aminteşti pe dna Brady?
Venea la magazin
duminică dimineaţa pentru feliile ei.
Nu? Ei bine, acum ai o viaţă ocupată.
Cu un lucru sau altul.
Oricum, dna Brady are o nepoată care locuieşte în Brooklyn.
Lumea este un loc mic. Nu-i aşa?
A primit o scrisoare de la ea. Acum câteva săptămâni.
Şi ce spunea?
Că a fost la o cununie la primărie
şi soţul ei a dat peste o fată din
Enniscorthy care s-a căsătorit acolo.
Nu sunt sigură ce spuneţi dnă Kelly.
Nu a dat peste mine.
Nu mă poţi păcăli, doamnă Lacey.
Deşi nu sunt sigură că te mai numeşti aşa, nu?
Nu şi-a mai amintit. Cu un italian, crede.
Am uitat.
Ai uitat! Ce lucru...
Am uitat cum e oraşul ăsta.
Ce plănuieşti să faci, dră Kelly?
Să mă ţii departe de Jim?
Să mă opreşti să mă întorc în America?
Poate că nici măcar nu ştii.
Numele meu e Eilis Fiorello!
- Mulţumesc... Alo? - Cum vă pot ajuta?
Vreau să fac o rezervare pentru următorul
vapor disponibil de la Cobh la New York.
Cred că oamenii cheltuiesc mai mulţi bani după nuntă.
Mama lui Nancy trebuie să fi fost în fiecare magazin din oraş.
A cumpărat petrol din Brooms.
Petrol în luna august!
Dar a văzut-o pe dna Stapleton acolo şi n-a avut nicio şansă
să scape să nu stea la poveşti cu ea. Aşa că...
Eilis ce se întâmplă?
S-a întâmplat ceva cu Jim?
Mami. Îmi pare rău.
Îmi pare rău. Sunt căsătorită.
M-am căsătorit în Brooklyn înainte să vin. Ar fi trebuit să-ţi spun!
Ar fi trebuit să-ţi spun imediat ce m-am întors.
Vreau să fiu cu el. Vreau să fiu cu soţul meu.
Fireşte.
E frumos?
Da.
Trebuie să fie dacă te-ai căsătorit cu el.
Aşadar, te întorci?
Da. Mâine.
Pleci cu trenul de dimineaţă?
Mă duc la culcare.
Mami... Nu-i nici măcar 20.00. Nu trebuie.
Sunt foarte obosită.
Aş vrea să ne luăm acum rămas bun şi doar o singură dată.
Poate că-mi vei scrie despre el când ajungi.
Da.
Noapte bună, Eilis.
Ai să locuieşti în America?
- Nu. - Doar în vizită?
Nu, locuiesc deja acolo.
Chiar? Cum e?
E un loc grozav.
Am să locuiesc în Brooklyn, New York. Îl cunoşti?
Da.
Oamenii spun că sunt mulţi irlandezi acolo.
E ca acasă.
Aşa e?
Da. E ca acasă.
Să nu mănânci.
Dar voi sta ani de zile.
Nu. Acolo poţi mânca,
dar să nu mănânci pe vapor.
Nu-ţi va fi rău. Îmi promiţi?
Promit.
Vreau să mergi direct în cabina ta
şi să încui uşa de la baie de pe partea ta.
Când începe să bată de alături, poţi negocia.
Când ajungi la "Imigrări", ţine ochii larg deschişi.
Arată ca şi cum ai şti unde te duci.
Trebuie să gândeşti ca un american.
Vă rugăm. Un pas înainte.
Îţi va fi aşa dor de casă încât vei vrea să mori.
Şi nu poţi face nimic în privinţa asta, decât să înduri.
Dar o vei face. Şi nu te va ucide.
Şi într-o zi, soarele va răsări.
S-ar putea să nu-l observi imediat. Dar va fi acel sentiment...
Şi apoi vei fi prinsă să te gândeşti la ceva...
...sau la cineva, care nu are legătură cu trecutul.
La cineva care e doar al tău.
Şi-ţi vei da seama...
...că asta este viaţa ta.
Traducerea şi adaptarea FlorinA
Sincronizare: Driv3r