TEORIA HAOSULUI
Traducerea şi adaptarea: dangidea & veveriţa_bc
Resincronizare: ruby2hora Subtitrări-noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Spune-mi fără ocolişuri.
Mireasă virgină, sau...
...curvă în alb?
E aşa de norocos.
Eşti bine?
Mi-e rău.
Ai emoţii.
Ţii minte anul trecut când eu şi Jesse ne-am despărţit vreo două săptămâni...
...şi eu am crezut că a stat acele două săptămâni în pat...
...tristă şi deprimată?
- Da. - De dimineaţă mi-a spus...
...din senin că a stat una din cele două săptămâni în pat cu Jake Lee.
- Şi ce-ai făcut? - Nimic.
Bine. E bine. Şi atunci, ce e în neregulă?
S-a culcat cu Jake Lee.
S-a culcat cu el vreo săptămână.
Cum ar trebui să mă împac cu ideea asta? Dacă totul e o greşeală?
Haide, ţi-ai fi dat seama până acum.
- Exagerez? - Da.
Fii serios, omule, nu e ca şi când te-ar fi înşelat.
Adică, ştii, eraţi despărţiţi.
Sigur.
Tu ce ai face?
Aş fi fericit, omule.
Adică, e Jesse. Toţi cei pe care îi ştii o vor pe Jesse.
- Ce vrei să spui? - Nu am... nu am...
N-am vrut să spun asta. Adică...
Ţi-ai dorit asta, da?
Aşa că revino-ţi şi mergi şi te căsătoreşte.
Ed?
Dle Allen.
M-ai surprins gândindu-mă la trecut. Sunt multe amintiri aici.
Îţi fac cinste cu o băutură?
Mi-ar plăcea, Frank, dar... mă cam grăbesc.
Insist.
Totuşi, e datoria tradiţională a tatălui miresei.
Care anume?
Să-l ţină pe mire departe de uşile lăturalnice.
Nu, vroiam să ies doar, să iau puţin aer.
Cea mai bună tequila, cu gheaţă. Vino încoace puţin.
- Tequila, da? - Eu nu vreau, mulţumesc.
Minunat. Vrea una dublă.
Ştii, îmi dau seama că nu mă cunoşti prea bine, Ed.
Tu şi cu Jesse la şcoală, eu şi soţia mea aici, dar crede-mă...
...poţi să vorbeşti cu mine.
N-am despre ce să vorbesc, domnule.
Îndoieli?
Nu, nu. Nici o îndoială. Nici nu-mi trece prin cap.
Sunt lipsit de îndoieli. Sunt... fără îndoială.
Da.
Ştii ce?
Ce-ar fi să facem o listă, da?
Să începem cu îndoiala numărul unu.
Niciuna.
Nu, promit. Niciuna. Prima e "niciuna".
Haide, putem mai bine de atât.
Cum rămâne cu chestia aia cu Jake Lee?
- V-a spus de aia? - Două săptămâni, anul trecut.
Două săptămâni? Mi-e mi-a spus una.
Una, două, mare parte din Post, nu asta contează.
Nu de asta te uiţi tu spre ieşire.
Jake Lee e o scuză.
Spune-mi ceva, Ed.
O iubeşti?
Da, bineînţeles.
Atunci poate că te întrebi...
...de ce nu e o dragoste pură şi constantă?
De ce există toate aceste suişuri şi coborâşuri. Convingere apoi îndoială?
Cum ceva ce pare potrivit într-un moment...
...să-ţi provoace ameţeli în următorul?
Relaxează-te.
Viaţa e un haos.
Trebuie doar să alegi să o iubeşti pe ea în cel mai bun mod pe care îl ştii.
Ştii, chiar trebuie să ies de aici.
Mulţumesc pentru sfaturi şi pentru băutură...
Ştii, am avut o căsnicie cu suişuri şi coborâşuri.
Extreme ameţitoare. Poate că nu ai aflat totul?
Sincer, Frank, să o lăsăm pe altă dată.
- Poate de Crăciun? - Nu prea e o poveste de Crăciun.
Ştii ce.
Pe una scrie "plec".
Pe cealaltă scrie "discut".
Alege una. E alegerea ta.
Alege-o pe cea pe care scrie "plec" şi vei scăpa de mine.
Alege-o pe cea pe care scrie "discut" şi, ei bine...
Glumeşti, nu?
Nu.
Câteodată mi se pare, dle Allen, că nu prea mă placeţi.
Mie îmi place de Jake Lee.
Dar fiica mea te iubeşte pe tine.
Ceea ce înseamnă că tu poţi să o răneşti foarte tare.
Şi nu ai făcut niciodată nimic să-mi demonstrezi că nu o vei face.
Cum am spus, căsnicia mea...
...a fost una a extremelor.
Siguranţă şi îndoială. Înşelătorie şi adevăr.
Dar a început cu adevărul.
Şi a început chiar aici în acest hotel.
Chiar în această cameră.
- Salut! - Salut.
- Ce faci, omule? - Bine.
- Decizii? - Da.
Eu le iau întotdeauna pe 29 decembrie.
Aşa că am numai 48 de ore în care îmi fac griji că nu o le respect.
- Noroc. - Noroc.
Ai văzut-o pe Susan?
Nu, întârzie întotdeauna. Te-ai întâlnit cu ea de curând.
Nu, de la petrecerea lui Teddy de săptămâna trecută.
Teddy a dat o petrecere?
- Da. - Da.
- A fost cu cineva acolo, sau...? - Nu, nu prea.
Care e? "Nu", sau "prea"?
Greu de spus.
Ai grijă, Frank, o să mai lase doar oasele din tine.
- Noroc. - Noroc.
- Amin. - Amin.
Bine. Decizii, cine are?
- Sherri? - Mulţumesc. Să dau jos două kilograme.
- Fii serioasă. - Dă-le jos acum.
- E rândul tău, Frank. - Bine. Eu...
Am decis să fiu mai îndrăzneţ.
Ce nemernic. Dumnezeule.
Eu am decis să mă îndrăgostesc.
Devine cam pervers, copii.
- E foarte ambiţios. - Aproape că te ţin de mână.
Bine, următorul, următorul. Cine, cine?
- Haide, Susan. - Bine, bine...
Am decis să-mi cumpăr o motocicletă. Un Harley roşu.
Frumos. Nu e nimic mai frumos sau mai atractiv ca o tipă pe un Harley.
Decid să te împiedic să faci asta.
De ce? Nu-ţi plac motocicletele sau ce?
Doar că 95 la suta dintre motociclişti se rănesc în primele şase luni.
- Iar începe. - Ai memorat statisticile?
Şi 55 la sută dintre motociclişti se rănesc grav.
Dar staţi să vedeţi.
Ştiţi cum le spun doctorii motocicliştilor care nu poartă cască?
- Nu, spune-ne. - Sexy.
Donatori de organe.
Donatori de organe. Da.
Promite-mi că o să porţi tot timpul cască.
Să-i scoată cineva băţul din fund. Frank, haide, relaxează-te, omule.
- Ia tu băţul. - În regulă, mai am încă o decizie.
- Una şi mai bună, cred. - Ar face bine să fie mai bună.
- Nu vrea nimeni să o audă? - Haide.
Bine. Deci, am decis să...
...îmi găsesc un soţ.
- Poftim? - Da. Mă tem că da. E adevărat.
Da, şi am decis să aleg dintre prietenii mei.
Nu vreau să mă mărit cu vreun străin. Aşa că...
- Cine vrea să-mi fie soţ? - Eu.
- Te iau eu. - Me, me, me.
La naiba. Doamne. Cum aş putea să aleg?
- După mărime. După mărime, băieţi. - După mărimea a ce, exact?
- A ceea ce-ţi aduce mai multă plăcere. - Nu-mi place să ghicesc, Buddy.
- Nu despre ghicit e vorba. - Ţine-l pe dl. Ed în pantaloni.
Dumnezeule. Chiar îi spui dl. Ed?
- E încântător. - Staţi, asta e. E perfect.
Ce poate fi mai edificator la un bărbat?
Cel ce are cel mai bun alint pentru penis...
...acela va deveni soţul meu.
Bine. Deci, cine-i primul? Haide.
Ken, ce ai pentru mine.
Haide, dragule.
E o întrebare prea grea pentru tine?
- Bine. - Care-i numele ei?
Îi spun lui...
...Chiţăilă Şoarecele Chel.
- Dumnezeule, nu. - Pentru că îi plac găurile.
- Vorbeşti serios? - E o temă animală aici.
- Buddy? Haide. - Ştii deja.
Care e?
E Stăpânul Universului, Apărătorul Galaxiei noastre.
La naiba, omule.
Nu putea să fie "Dumnezeu Atotputernic"?
- Păi, aceea e limba mea, de fapt. - Dumnezeule. Cum spui tu.
- Bine, Frank? - Adevăr.
- Da, haide, spune. - Adevărul.
Aşa... aşa îi spun.
Adevăr.
Îmi pare rău că nu e un animal. Îmi pare rău.
- Ar trebui să-ţi pară. - Zece, nouă...
...opt, şapte, şase, cinci...
...patru, trei, doi, unu.
La Mulţi Ani!
Tu erai alegerea mea oricum.
Tata.
- Ce e aia? - E fiica ta.
Nu.
Nu am o fiică aşa de devreme.
- Orice ar fi acolo, omoar-o. - Grăbeşte-te.
- E foarte trează. - O să pierdem soarele.
Bine, bine, bine. Vin, Vin.
Pleacă.
- Grăbeşte-te, tata. - Să o lăsăm pe mama să doarmă.
- Grăbeşte-te. - Bine.
Haide.
Bine, bine.
Eşti pregătită?
Să ţin un discurs bun.
E rândul tău.
Frumos scris.
Îmi doresc, îmi doresc, la răsărit, ca dorinţa mea să fie prima.
Şi ce ţi-ai dorit?
Ca Mary Ross să fie lovită de un camion.
Păi, nu e prea drăguţ. Credeam că Mary e prietena ta cea mai bună.
- Am divorţat de ea. - Nu poţi să divorţezi de un prieten.
- De ce nu? - Divorţul e pentru oameni căsătoriţi.
În regulă. Numai să o lovească un camion.
Bine, criminalo, vino încoace.
- Hai să facem grămada pe mama. - Da.
La naiba. Monstru, mi-ai văzut lista de dimineaţă?
Ai nevoie de o listă ca să ţii evidenţă listelor.
Mulţumesc.
Nu, dragă, ai pus prea mult zahăr.
Ţi-a ajuns. Du-te şi îmbracă-te.
"Conştient". E cu "şt" sau "tş"? Stai acolo.
Vino şi dă-mi un pupic, te rog. Am o conferinţă importantă azi.
- O să vin acasă de dimineaţă. Te iubesc. - Şi eu te iubesc, tata.
În regulă.
Nu uita să returnezi filmele.
Filme?
Nu, nu, nu. Nu pot.
Ai face-o... dacă ar fi pe lista aia?
- Bineînţeles că aş face-o. - Dă-mi pixul.
- Nu. Nu am timp. - E în drumul tău.
- Nu pot să întârzii la feribot, aşa că... - La ce oră trebuie să pleci de acasă.
- La şi optişpe. - La şi optişpe nu e o oră.
- E un simptom. Ca un tic. - Înainte îţi părea adorabil.
Da, păi, înainte beam Jägermeister.
Oricum, nu o să întârzii.
- Ba da. - Ba nu.
- Doar n-ai făcut-o. - Am făcut-o.
- La naiba. - Ce e? Ţi-am mai dat încă zece minute.
Ba nu. L-ai dat în partea greşită. Mi-ai luat zece minute.
La naiba.
- Sunt sigură că o să fii în regulă. - Da.
Pa.
Ai uitat filmele.
- Alo? - Bună, Buddy sunt. Frank e acolo?
- Doar ce a plecat. - S-ar putea să întârzii.
- Şi el. - Frank? Nu cred că e posibil.
Să nu-l atragi în ceva dezagreabil diseară.
Ce consideri a fi dezagreabil?
Orice poate duce la apariţia unei eczeme.
- Cu ce eşti îmbrăcată? - Buddy.
- Haide. - Sunt goală, Buddy.
Mulţumesc.
E în regulă.
E în regulă. Nu, nu, nu.
Fir-ar. Nu, nu, nu, trebuie că glumeşti.
Te rog, te rog, te rog. Nu, nu. Verifică ora. Sunt aici, vă rog.
Felicitări. O să fiţi primul pe următorul vas.
Doamne, haide. Domnule, vă rog, vă implor acum.
E destul loc pe feribot. Lăsaţi-mă să urc cu maşina.
Vă rog. Vă implor, am un discurs de ţinut. Soţia mea, filmele...
Următorul vas pleacă într-o oră. Vasul acesta pleacă la ora opt.
Ca să vezi, e ora opt.
Următorul vas, tovarăşe. Am un program de respectat, ştii.
Relaţia dintre tine şi timp...
... e întotdeauna una de stăpân şi sclav.
Listele.
Sunt ancora voastră, portul din furtuna vieţii.
Începeţi fiecare dimineaţă cu dorinţa pentru acea zi.
Şi apoi treceţi imediat la înfăptuirea listei de ţeluri zilnice.
Şi ţineţi minte să le menţineţi în termeni comportamentali, şi să fiţi clari.
De ce? Pentru că o listă clară...
...e o listă fericită.
Şi nu uitaţi, e haos în lume.
Şi-l învingem fiind la control, stabilind priorităţi.
Viaţa nu se poate baza pe toane.
Ce-i ce nu reuşesc să-şi controleze toanele...
...sunt destinaţi să fie controlaţi de ele.
Mulţumesc.
Salut, înapoi în oraş.
- Mă bucur să te văd, omule. - Da.
Excelent discurs, apropo. A fost cu adevărat mişcător.
Te-am văzut când ai intrat.
Da. Babacu' nu se mai sătura să mă cicălească...
...pentru că am întârziat în contractul Bethnal.
Ai idee câte ferestre are o clădire de mărimea aia?
Nu ştiu. Cincizeci?
Ceva în neregulă în Tabăra Frank?
Nu.
- Ce e? - E cam complicat.
E în regulă. Îmi place să aflu că viaţa ta nu e chiar perfectă.
- Bine. Fii atent. Discursul de azi. - Da.
E un pas important pentru mine în circuitul de conferinţe pentru corporaţii.
Susan. Susan. Ştie cât de important e pentru mine.
Ştie cât de nervos devin înainte de un discurs...
...şi totuşi nu-mi spune nimic, nici măcar un cuvânt.
În loc, îmi face teorie din cauza programului meu.
Dă ceasul înainte ca să am mai mult timp...
...numai că am mai puţin şi din cauza asta pierd feribotul.
Ştii cât de jenant e să...
...întârzii la o conferinţă pe tema utilizării eficiente a timpului?
- Chiar a dat ceasul înainte? - Chiar l-a dat înainte.
- Asta-i bună, omule. - Da, e tare amuzant.
Hai, omule. Încearcă doar să te deconecteze puţin.
Nu sunt o maşinărie. Nu sunt conectat. Nu mai spune asta.
Nu totul în viaţa ta trebuie să fie ordonat, Frank.
Ştii, dacă nu-ţi asumi riscuri, nu încerci niciodată nimic nou.
Nu e adevărat. Da, îmi asum destule riscuri.
Minunat. Haide să vorbim cu tipele alea să vedem dacă vor să joace blackjack cu noi.
- Ăsta nu e un risc. - De ce?
- Pentru că. - Pentru că?
Pentru că oricine ştie că...
...avantajul casei la blackjack e de 5,9 procente.
Şi asta nu are sens.
- Cinci virgulă nouă procente, da? - Da.
- Credeam că stăm împreună. - Da, am stat, şi a fost distractiv.
Dar dacă nu-ţi asumi riscul, atunci sunt ele două şi eu singur.
Îmi plac şansele astea.
Bună, doamnelor. Cel de acolo e prietenul meu Frank.
Am asistat la discursul tău de azi. Nu e rău.
Mulţumesc.
Şeful meu m-a forţat să-ţi citesc cartea, Instructaj de Eficienţă în Zece...
- Sunt cinci. - Poftim?
Instructaj de Eficienţă în Cinci Minute. - Da, sigur. Cinci.
- A avut efect. Cu siguranţă. - Serios?
Nu mă aşteptam la asta. De obicei şeful meu e un idiot. Aşa că...
- A fost uimitor. Adică, acum fac liste. - Minunat.
- Sunt diferenţiate prin culori. - Da. Îţi pun viaţa în ordine.
- Sunt prea entuziastă? - Nu ştiu.
Eu sunt Paula. Paula Crowe.
- Frank. Frank Allen. Încântat. - Încântată.
Ai vrea să încerci ceva puţin diferit, dle Frank Allen?
Păi...
Ştii... da. Aş vrea, de fapt.
- Da? - Da.
Două Tangerini, te rog.
Ştii, e foarte curajos să poţi vorbi în faţa a aşa de multor oameni.
Nu. Eu...
În serile de dinainte de discursuri, am un coşmar...
...că vorbesc în faţa unui public numeros şi deodată realizez că sunt dezbrăcat.
Oricum. Când ţin discursul de adevăratelea, fac exact invers.
Îmi imaginez că toţi cei din public sunt goi. Asta mă ajută să respir un pic.
După asistenţă de azi, s-ar putea să renunţ la asta.
- Frank? - Da?
- Pot să te rog ceva? - Da.
Trebuie neapărat, neapărat, să mă uşurez.
Şi am o fobie în legătură cu toaletele publice.
- Ai vrea...? - Am aceeaşi fobie.
- Toată viaţa. Toată viaţa. - Serios?
Te-ar deranja dacă aş folosi baia din camera ta?
Eşti amuzantă.
- Oops. - Nota, vă rog.
- Frank? - Yo.
Ştii când ai zis că ţi i-ai imaginat pe cei din public dezbrăcaţi?
Poftim?
Asta înseamnă că ţi-ai imaginat şi că eu eram dezbrăcată?
Da, căsătorit. De aproape opt ani. Da.
Cum arătăm?
Doar unul. Jesse, e... minunată.
Ne gândim să mai facem unul, aşa că...
Aşa de bine?
O să beau un suc sau ceva.
Mi-am făcut lista de ţeluri pentru astăzi.
- E foarte specifică. - Da. Păi, specific...
Pentru că viaţa e un haos şi o înfrângi...
...stabilindu-ţi priorităţi şi luând controlul.
Păi, astea nu sunt priorităţi de satisfacţie imediată...
Da. Noi... E un sistem.
O să răspund. Da, da, da. Lasă-mă să răspund.
- Alo? - Bună.
Bună.
Îmi pare rău pentru de dimineaţă. Cum a fost discursul?
Unu la zero pentru băieţii buni. Am fost imbatabil.
Ce-a fost asta?
Nimic. Cred... n-am idee. Deci...
- Eşti în regulă? - Sunt bine, iubito.
Doar că sunt foarte obosit...
...şi te iubesc, şi ne vedem mâine, da? În regulă?
- Bine, bine. - Şi eu te iubesc.
Să-ţi fi văzut faţa.
Cum te-ai chircit, ca un mic şarpe zdrobit.
- Îmi plac la nebunie bărbaţii însuraţi. - Dumnezeule.
Vino încoace. Ce zici de încă cinci minute de eficienţă?
Nu mă simt bine. Am soţie şi copil. Trebuie să merg acasă.
Relaxează-te. E prea târziu ca să mergi oriunde. Ai pierdut ultimul feribot.
- O să ocolesc prin peninsulă, e în regulă. - Păi, asta o să dureze o veşnicie.
- Va fi o pierdere de timp. - Da.
Ştii că relaţia dintre tine şi timp...
- ... e întotdeauna una de stăpân şi sclav. - Ai grijă, ai grijă, ai grijă.
Îmi pare sincer rău în legătură cu asta, bine?
Foloseşte camera oricât vrei. Nu e nimic personal. Sincer.
Îmi iubesc soţia.
Nesimţitule.
Alo?
- Alo? - Alo?
Probabil că-l cauţi pe Frank.
Doar ce a plecat într-o misiune foarte secretă. Îmi pare rău.
Alege o bandă. Dumnezeule.
Dumnezeule.
Eşti în regulă? Eşti în regulă?
Poţi să deschizi uşa? Poţi să...?
Ce e? Capul? Te-ai lovit la cap?
Ce are stomacul tău? E ceva...
Naşti!
Cinşpe minute. O să ajungem acolo.
O să ajungem la spital în cinşpe minute! Rezistă.
- Eu sunt Frank Allen. Care e numele tău? - Nancy.
Nancy. Bine, Nancy. Te descurci de minune. Continuă să respiri, da?
Inspiră, expiră... gândeşte-te doar la cât de fericită o să te facă acest copil.
Nu... nu-l vreau.
Păi, eu cred că o să-l naşti.
- Aşa că inspiră, expiră. - Ştii ce?
- Inspiră. - Vreau să-l iei tu. Ia-l tu.
Foarte generos din partea ta, dar nu, mulţumesc.
Nu, mulţumesc... bine, mai ţine-l. Ţine-l înăuntru.
Îmi pare rău, îmi pare rău. Doar că mai avem puţin.
Dumnezeule! Aşa, continuă să respiri.
Curge peste tot. Bine. Respiră.
Mă scuzaţi. Mă scuzaţi. Am nevoie de nişte date.
- Datele dumneavoastră şi ale soţiei. - Nu, nu e soţia mea.
- Atunci, completaţi ce puteţi. - Bine. Sunt puţin cam ameţit.
- Alo? - Bună ziua.
- Pot să vorbesc cu dl Allen, vă rog? - Nu, dl. Allen nu e acasă.
Ştiţi unde este? E foarte important.
Nu, nu ştiu.
Se pare că dna Allen nu mai e în incinta spitalului.
Eu sunt dna. Allen
Dnă Allen. Starea dumneavoastră nu vă permite să părăsiţi spitalul.
Condiţia post natală e una foarte delicată.
Post ce?
- Copilul are nevoie de dumneavoastră. - Ce copil.
Oare e acel Allen?
Îmi cer scuze. Pe cine căutaţi?
Frank Allen, River Drive, nr. 17.
Alo?
Dnă Allen? Alo?
- Ieşi afară. - Poftim?
- Am zis, ieşi. - De ce? Ce am făcut?
- Nu, nu-mi spune asta. Ştiu. - Nu am idee despre ce vorbeşti.
- Eşti un mincinos. - Bine...
Eşti un mincinos.
Dumnezeule! Bine, bine, ascultă, ascultă, am făcut o mică greşeală.
- Dumnezeule! - Aşteaptă! Susan!
Nu am făcut nimic rău! A fost un flirt profesional!
Asta ai făcut în toate călătoriile astea de afaceri nenorocite ale tale?
Era o oarecare! Ţipi! Ţipi! Ţipi!
- În regulă! - Dumnezeule!
Bine, a fost un mic sărut cast, mai degrabă pe obraz.
- N-am dormit toată noaptea. - A fost şi puţină limbă, nu a mea.
- I-ai tras-o unei femei? - Ai sunat tu, şi atunci s-a terminat.
- Nu s-a întâmplat nimic! - Cum poţi să spui că un copil e nimic?
- Ce copil? - Copilul de la spital!
- A, copilul acela. - Ieşi din casa mea!
- Du-te dracu! - Neg totul, Susan! Susan! Eu...
E absurd. E un spital. Cum puteţi să trataţi pe cineva...
...şi să nu ştiţi cine e?
Câteodată tratăm pacienţii înainte de a le afla numărul de asigurare socială.
- Şi apoi îi lăsaţi să fugă. - Dle Allen, e spital, nu închisoare.
Nu ne aşteptăm ca mamele să-şi părăsească copii.
Bine, bine, îmi cer scuze. Aveţi dreptate.
O puteţi suna pe soţia mea? Să-i explicaţi neînţelegerea...
...şi o să vă las.
- Şi ce să-i spun? - Păi, că nu e copilul meu.
- Că am cunoscut-o pe mamă deabia aseară. - Nu am de unde să ştiu asta, dle Allen.
Păi, e adevărat. I-am adus aici, şi doar atât.
Păstraţi explicaţiile pentru soţia dumneavoastră.
Uite ce a adus Susan pentru tine.
Ce crezi că ar trebui să fac?
Păi, mă întrebi ca prieten sau ca avocat?
Prieten.
- Vorbeşte cu ea. Fii sincer. - Am încercat. Încerc.
Nu vrea să vorbească cu mine până nu-i demonstrez că nu e copilul meu. E ridicol.
Nu-ţi aminteşti numele de familie?
- Nu. - Marca maşinii?
Nu, era întuneric.
Ca avocat al tău, ai ceva să-mi spui...
...ştii că am jurat să ţin secret, confidenţial.
Nu o cunoşteam, Damon!
Păi. Fără consimţământul mamei va trebui să obţii un ordin judecătoresc...
...pentru o mostră de ADN de la copil pentru test.
- Cât durează? - Minim patru luni.
Dumnezeule.
Nu-ţi mai face griji.
Dacă măcar jumătate din ce spui e adevărat,
nu e posibil ca mama, spitalul sau regina...
...să demonstreze că acel copil e al tău într-o curte judecătorească.
Nu-mi fac griji pentru o curte judecătorească. Ci pentru curtea lui Susan.
Susan, cer să mă asculţi. Refuz să mi se închidă...
Iubito, te implor.
Eu...
Monstrule, te iubesc. Eu...
Şi eu te iubesc, Frank. - Ken?
Ce cauţi acolo? Unde-i Susan?
Nu vrea să vorbească cu tine.
- Dă-mi-o la telefon. - Frank, a fost la spital.
Numele tău e înscris ca fiind al tatălui.
- Nu e adevărat. - Cum spui tu.
Te cred.
Dar trebuie să-i mai acorzi lui Susan nişte timp spre binele tău, da?
În regulă.
Rezistă, Frank.
Da.
Ar trebui să ştii că rezultatele sunt rareori formulate ca da sau nu.
Nu are exactitatea unui test ADN.
De obicei e o probabilitate statistică cu o marjă de eroare semnificativă.
Când o să primesc rezultatele?
Patru sau cinci zile.
Acum, partea distractivă.
- Pa, dragă. Ne vedem mai târziu. - Pa.
Ce caută aici?
O ia pe Jesse.
Îl laşi să o vadă pe Jesse?
E în continuare tatăl ei.
Ia uită-te.
Un sărut mare, te rog. Aşa.
Tata, când vii acasă?
Să sperăm că în câteva zile, dragă.
Ce face mama? A primit mesajele pe care i le-am lăsat?
A zis că eşti un nătâng moral.
Păi, o ştii pe mama.
Câteodată se supăra fără motiv.
- Ca atunci când nu fac curat în cameră? - Exact.
Se supăra foarte tare când nu fac curat în cameră.
Exact aşa.
Atunci suntem amândoi nătângi.
Cred că da. Da.
- Asta înseamnă că sunt şi bigamă? - Oh.
Mama.
Ce naiba e asta?
Îi spun Abigail.
Incredibil. Te-a îmbrăcat în prinţesă, şi ţi-a cumpărat un parazit.
E cel mai bun tată!
Vă rog.
În ceea ce priveşte problema paternităţii, dle Allen...
...testul dovedeşte sută la sută, fără nici o zecime de îndoială...
...că nu e copilul dumneavoastră.
Da! Dovada! Dovada!
Da, ei bine, am verificat rezultatele de două ori. Nu e nici urmă de îndoială.
Mi-aţi salvat viaţa. Sunt foarte bucuros.
Mă aşteptam la ceva statistic foarte ambiguu...
...aşa că asta...
Nu e aşa de simplu. Aveţi un cromozom X în plus.
- Serios? - Da.
Şi ce înseamnă asta?
Păi, e o boală numită Sindromul Klinefelters.
Nu vă faceţi griji, e inofensiv.
Majoritatea bărbaţilor nu ştiu că au boala...
...în afară de unul dintre efectele sale.
Ce? Ce efect?
Sterilitatea.
- Poftim? - Sunteţi steril de la naştere.
Nu înţeleg.
Este imposibil să aveţi copii.
Ai greşit persoana, doctore, pentru că eu am o fetiţă acasă, şi...
Îmi pare rău.
Ceva e în neregulă aici. O să mă aşez şi...
Poate ai altă etichetă sau un alt test.
Doar suntem într-un spital. Mereu se întâmplă lucruri de genul ăsta.
Îmi pare rău să-ţi spun asta. Ştiu că nu-i uşor să accepţi.
Hei.
Haide, doar sunt tată. Am o fată. O fată de şapte ani. Jesse.
Spre deosebire de oamenii, cromozomii nu trădează,
nu înşeală şi nici nu mint intenţionat.
Ei spun doar adevărul.
Dar, Jesse. Am o fată.
Desigur, voi recolta o altă probă, dar deja am făcut testul de două ori.
Domnule Allen, mă tem că nu s-a produs nicio greşeală.
Totul a fost o minciună, nu-i aşa?
- Tu să-mi spui. - Ştiu sigur.
Da? Păi, ştiu şi eu!
Bună, tati.
Du-te în camera ta, scumpo. Trebuie să vorbesc ceva cu tati, da?
Pardon?
Sunt dispus să pariez 10 dolari că n-ai nimic sub hainele alea.
Nici eu n-am nimic. Ce-ar fi să bem ceva?
Hei, prietene. Cred că te-ai aşezat pe locul meu.
Vreau să stau lângă fata asta frumoasă, da?
Hei, dobitocule, cu tine vorbesc. Stai pe locul meu.
Lucrezi pe feribot?
Aşa, şi? Mişcă-ţi hoitu'.
Dacă mă lăsai să urc, nu mai întârziam.
Nu m-aş mai fi supărat pe Susan.
N-aş mai fi fost atât de prost.
N-aş mai fi ştiut lucrurile pe care le ştiu azi.
Te cunosc de undeva?
Cât e ceasul acum?
Poftim?
Cât e ceasul acum?
- Să ţi-o trag. - Cât e ceasul?
Vrei să ne batem, nenorocitule? Atunci, hai afară.
Ce bine a fost.
Mersi că ai făcut asta.
- Cum te numeşti? - Tracy.
Iar o să întârziem. Ia-ţi geanta. Te aştept în maşină, da?
- Te pot ajuta cu ceva? - Frank locuieşte aici?
Nu-i acasă.
Sunt soţia lui.
Bună. Eu sunt Nancy.
Voiam să-i mulţumesc.
Pentru ce?
Pentru tot ajutorul acordat.
E copilul lui Frank?
Nu.
Frank, eu sunt. De ce nu mă suni înapoi? Trebuie să vorbim. Te rog, da?
Sună-mă.
Căzu lat pe podea. Apoi se sperie aşa de tare că pleacă pe un Harley...
Ce se-ntâmplă?
Hai să vorbim afară.
Da.
Circulă nişte zvonuri despre Frank. Nişte chestii nebuneşti.
Tom are un văr care a spus că
cel mai bun prieten al lui a fost la barul River Shore...
...când soţul tău s-a implicat într-o bătaie şi l-a făcut praf pe un malac.
- Frank? - Da. Şi a cumpărat un Harley.
Nu, Frank nu-i aşa. Nu e posibil. Cineva l-a confundat.
Nu. Băiatul lui John lucrează la magazin. Frank a cumpărat un Harley. Unul roşu.
- Un Harley roşu? - Da.
Fără mine?
Frank?
Îmi pare rău.
O să las un bilet.
- Trebuie să vorbim. - Da?
Am găsit asta în camera lui de hotel. Încep să-mi fac griji.
E foarte succint.
Am întâlnit-o pe mamă. Ea spune că nu e copilul lui Frank.
Super. Poţi să-l iei înapoi pe Frank.
Tot mai era o femeie în camera lui de hotel.
Haide, mai lasă-l în pace. Doar cu toţii mai avem impulsuri.
Tu nu te uiţi niciodată la băiatul care vă curăţă piscina?
Noi nu avem piscină.
N-ai nevoie de piscină ca să te uiţi la el.
E altceva. Nu l-am considerat niciodată pe Frank duplicitar.
- Nu-i stă în fire să facă aşa ceva. - Nu, nu-i stă.
Nu e deloc stilul lui.
Încetează. Eu nu-s vreo creatură turbată care zboară...
- ... în creierul tău bolnav. - Serios?
În toată viaţa mea am avut doar trei bărbaţi, da?
Şi nu e vorba de mine, şi în mod sigur nici despre tine. E vorba de Frank.
Hei, haide. Ştii că fac orice pentru Frank.
Atunci caută-l şi asigură-te că nu face nimic prostesc.
Hei. E deschis.
Salut.
- Salut. - Încerci să te sinucizi?
Evident, dar cred că o să dureze ceva timp.
Bun, pentru că am veşti bune.
Susan te acceptă înapoi.
S-ar putea să fie nevoie s-o implori puţin.
O să-i trimiţi trandafiri roşii în fiecare zi timp de o săptămână.
Până în ziua a cincea, o să te ierte pentru trei curve şi o aniversare ratată.
Nu mă mai întorc.
- Am avut o revelaţie importantă, Buddy. - Poftim?
Toate hotărârile pe care le-am luat vreodată au fost greşite.
- Toată lumea crede asta, haide. - Nu, chiar aşa e.
Întotdeauna am avut aşa de mare grijă la fiecare decizie luată...
...şi cu ce naiba m-am ales? Cu nimic.
Aşa că în schimb, stau şi mă uit aici...
...şi scriu o listă cu tot ce vreau cu adevărat să fac...
...apoi aleg câte una la întâmplare. E nemaipomenit.
Frank, m-ai auzit? Susan te acceptă înapoi.
Ce faci?
- Nu e nicio alegere. - Exact. Despre asta vorbesc.
Capriciu. Şansă.
Am decis să nu mai iau nicio decizie de-acum încolo.
Hochei.
Şi aşa şi e.
Frank, poate că nu m-am făcut înţeles.
Chiar cred că te acceptă înapoi.
Hei, te iubeşte, înţelegi? Şi, evident, nu poţi trăi fără ea.
Nu-i adevărat. Mi-am găsit scopul, omule.
Când te uiţi la mine, te uiţi la o creatură liberă. Un om eliberat.
E vreo şansă ca această "creatură liberă" să fie de fapt un monstru al depresiei?
Nu.
Ca cel mai bun prieten al tău, îţi spun că ai nevoie de o vacanţă.
Puţin soare, relaxare, şi mult Prozac.
- Îmi place. - Da?
Îmi place ideea. Fii atent.
Bine.
"Prozac."
"Intră pe gheaţă."
- Şi "să devii fan Slayers." - Ce faci?
O să aleg una. O să aştept alegerea.
- Ştii ce sunt eu, atunci? - Un fulg?
- Liber. - Prostii.
Ai fost Meteorit de la vârsta de 6 ani. Nu poţi schimba ceea ce eşti.
- Ba pot. - Nu poţi.
Bine, atunci.
Ca să faci asta, ar trebui să fii dus rău cu pluta. Slayers?
E dezgustător din punct de vedere moral.
Un om care ar face aşa ceva, ar fi în stare de orice.
Exact.
Frank, dacă vrei s-o iei razna,
măcar ar trebui să ai un Dumnezeu sau un căţel cu care să vorbeşti.
Bileţele? Nu mai e chiar aşa de sexi.
Ai nevoie de ajutor, omule. Trebuie să te duci la un doctor.
- Am fost. - Ai fost la un psihiatru?
Nu.
Nu, nu la un psihiatru.
Dacă e ceva în neregulă, poţi vorbi cu mine, ştii?
Jesse nu e fiica mea genetică.
- Ce? - Da.
Da. Sufăr de sindromul Klinefelters.
- Kline-ce? - Klinefelters.
Am fost născut cu un cromozom X în plus. Am fost steril de la naştere.
- Sunt siguri? - Da. Da.
E imposibil să fiu tată.
M-am întâlnit cu ea.
Era 19 decembrie.
Doamne. Nu.
- Bună, Jesse. - Bună, Buddy.
Jesse, câţi ani ai?
- Şapte. - Ai şapte ani.
Serios? Şi când e ziua ta de naştere?
- Azi. - Azi? Azi e ziua ta?
Nu mi-ai luat niciun cadou, aşa-i?
Doamne. Sigur că ţi-am luat.
Ţi-am luat ceasul ăsta.
Şi ai grijă, e un Rolex.
- Mama e înăuntru? - Da.
Susan, am găsit un bărbat mergând fără ţintă în hol care te căuta pe tine.
- Mersi, Peg. pa, Peg. - Şi ce bărbat...
- Chiar e ziua lui Jesse azi? - Nu, e în august.
Dar Frank? E bine?
- Da, Damon l-a scos pe cauţiune. - Damon ce-a făcut?
- Cine era al treilea iubit? - Cine?
Ai spus că eu am fost unul din trei. Frank ar fi al doilea.
- Aşa că mai e un al treilea. Cine? - Poftim?
- Cine era al treilea bărbat? - Dă-mi drumul.
- Nu, nu până nu-mi spui. - Eşti nebun.
- Vreau un nume. Cine era? - Alan Zelf.
- Alan Zelf. Când? - Pe vremea când lucram la fast-food.
Aveam 17 ani, am făcut-o la subsol pe o grămadă de chifle, da?
Ce te-a apucat?
Paternitatea.
Timpul.
Eficienţa.
Aptitudinile de organizare.
Chiar îi pasă vreunuia din voi?
Sunteţi aici pentru că şefii voştri cred...
...că dacă vă ţineţi birourile curate iar calendarele aliniate la fix...
...o să vindeţi câteva calculatoare în plus,
şi cine ştie, poate chiar au dreptate.
Dar o să fiţi mai fericiţi astfel?
Înseamnă că n-o să vă mai treziţi într-o dimineaţă cu o boală incurabilă?
O va opri pe soţia voastră, Susan, să facă pe târfa cu voi?
Trebuie să fi fost săptămâna aceea dinainte de Anul Nou.
La petrecerea lui Teddy.
Ştiam că e prostesc. Chiar şi când o făceam, ştiam că e prostesc.
Vai, mersi. Mă simt mult mai bine acum.
- Puteai să iei anticoncepţionale. - Am luat.
- Cred că n-au fost eficiente. - Da, nu mai spune.
Aş putea muri.
Trădaţi. Da, sigur, am fost trădaţi.
De presupunerile societăţii noastre. Staţi în rând cu ceilalţi.
Să vă ţineţi pantofii lustruiţi. Munca şi devotamentul vor fi răsplătite.
Lăsaţi-mă să vă întreb ceva, e cineva de-aici cu adevărat fericit?
Dacă da...
...ridicaţi-vă mâna fericită.
Înseamnă că deciziile luate în viaţă sunt de doi lei.
Sunteţi oameni de doi lei. Şi duceţi o viaţă de doi lei.
Nu.
Ba da. De doi lei.
Sărmanul Frank, a aflat deodată că nu e tată.
Lasă-l pe sărmanul Frank. Cum rămâne cu sărmanul Buddy, care află deodată că e?
- Sărmana Jesse. - Sărmana Jesse?
- Nu, tată. - Ce sunt eu? Terminat?
Eşti o greşeală!
Puteam să fiu eu cel cu care te-ai căsătorit acum 8 ani.
Te-ar fi stingherit asta.
Tu crezi că eu nu caut stabilitate?
Tu crezi că eu nu-mi dorisem o familie sau intimitate?
Nu crezi că te-am iubit dintotdeauna?
Nu.
- Da. Ba da. - Nu. Nu!
Capriciu...
...nu gândire.
Şansă...
...nu planificare.
Sunteţi în situaţia de azi pentru că aţi fost în comă.
Tuturor v-a lipsit pasiunea!
Urmaţi acele pasiuni.
Cedaţi capriciilor.
Făuriţi o nouă fiinţă, la naiba. Faceţi ceva până nu e prea târziu!
Spuneţi da capriciilor!
Spuneţi da şansei! Spuneţi da haosului!
Paula, nu?
Frank Allen. Tot un îmblânzitor al timpului eşti?
Tot o curvă care distruge familiile eşti?
Tot pe invers?
Care-i treaba cu bileţelele?
Ce s-a întâmplat?
Ce, nu-ţi mai aminteşti, animalule?
Nu.
A fost groaznic.
În sensul bun?
Ai leşinat la jumate, ca să zic aşa.
De ce am perna udă?
Ai plâns în somn vreo două ore şi jumătate.
Ai bocit ca o fetiţă.
A fost ca un fel de porno mai soft...
...nesatisfăcător şi trist.
- Pe curând. - Pe curând.
Hei, eu sunt.
Ştiu că e al 33-lea mesaj, dar te rog să mă suni, da?
Trebuie să vorbim, Frank.
Te rog.
Pa.
- Bună. - Salut.
Poftim.
- Mersi. - O zi bună.
Susan?
Nu, nu, stai, stai!
- Opreşte-te. - Nu mă mai urmări.
- Şi nu mai îmi cumpăra flori. - Pentru numele lui Dumnezeu, Susan.
Mai scuteşte-mă. Încerc să fac ce trebuie.
- Eu încerc să fac ceea ce nu-i greşit. - Deja s-a făcut.
- Dar te iubesc, nu contează deloc? - Nu.
Nu face pe martira cu mine. Nu eşti singură în treaba asta.
Sunt la fel de distrus ca şi tine.
Atunci găseşte-ţi altă gaură în care să te ascunzi.
Cum rămâne cu Jesse? Doar e a noastră.
Jesse n-are nicio legătură cu tine.
Mă urăşte, nu?
Nu te cunoaşte îndeajuns de bine încât să te urască.
Şi dacă m-ar cunoaşte, m-ar urî?
Buddy, ce vrei?
Întreaga mea viaţă, oamenii mi-au spus că sunt iresponsabil.
Dar nu sunt, ştii? N-am vrut să fiu.
Dar acum e altceva.
Vreau cu disperare să fac ceea ce trebuie.
Şi ce trebuie să faci?
Bună.
Doamne. Sunt aşa de...
Îmi pare rău, Frank.
Ai aflat?
Da.
De ce nu mi-ai spus?
E greu să vorbeşti cu un cuţit în spate, Susan.
Nu, haide, n-a fost chiar aşa.
Trebuie să se fi întâmplat înainte de Anul Nou,
după seara aceea, ai fost doar tu.
- Nu duci o viaţă dublă? - Nu, scumpule, nu. Niciodată.
Ştii a cui e?
- Nu e un obiect, e Jesse. - Ştii, Susan?
Da.
E a ta, Frank. E...
Poate nu din punct de vedere medical...
...dar din orice alt punct de vedere, e fiica ta, tu eşti tatăl ei.
A cui e? A cui e, Susan?
E a ta. E a ta.
E a ta. E a ta pentru că...
Pentru că atunci când a avut dureri de gât ai ţinut-o trei nopţi în care a avut febră.
A ta pentru că primul cuvânt pe care l-a spus a fost "tata".
Pentru că ai fost aşa de speriat când credeai c-ai pierdut-o...
...timp de 40 de secunde la mall.
Pentru că eşti aşa de fericit când deschizi ochii...
...şi ea stă şi se uită la tine.
Te iubeşte, Frank. Tu o iubeşti pe ea.
Asta e casa noastră. E familia noastră. Haide, Frank.
Mami.
Vin imediat.
Mă întorc repede, da?
Da.
- Ce s-a întâmplat? - Am avut un vis urât.
Culcă-te la loc, da?
Încearcă să adormi.
Frank?
Fir-ar.
- Te pot ajuta cu ceva? - Aş vrea o armă, preferabil un pistol.
Trebuie să împuşc ceva la noapte.
Pentru toate pistoalele se aşteaptă trei zile...
...dar pot să-ţi dau o puşcă de vânătoare, sau o carabină chiar azi.
Vreau una.
Grozav. De care?
La ce vrei s-o foloseşti?
- La vânătoare. - La vânătoare.
Ce vânezi?
- Raţe. - Raţe?
Da. O raţă uriaşă.
Foloseşti gloanţe oarbe?
Nu...
Nu. Aş vrea s-o fac faţă-n faţă.
Ast ar fi alegea perfectă, dle.
- Alo? - Bună, sunt Damon.
Salut. Ce mai faci?
Ascultă, Frank a trecut pe aici şi a luat cheile de la magazia cu barca.
Se purta ciudat tare. Îmi venea să nu i le dau.
A spus că a găsit o cale mai rapidă decât ţigările...
... şi că poate te întâlneşti cu el acolo?
Sunt puţin îngrijorat. Poate mai bine vin cu tine.
Nu, mă ocup eu. Mersi, Damon.
Sunt Buddy.
Cred că Frank s-a dus la lac să încerce ceva nesăbuit.
Mă duc să mă asigur că e bine. Te sun când ajung acolo.
Uimitor.
Tocmai aveam de gând să te sun, şi ce să vezi, eşti aici.
Damon mi-a spus că ai venit aici.
M-am gândit că ţi-ar prinde bine un prieten.
Cineva cu care să vorbeşti.
Te supără ceva?
Aerul ăsta de munte poate să dea iei ciudate, ştii?
Nu-i aşa. Nu, nimic la care să stau să mă gândesc prea mult.
Dar tu?
- Eu? - Vrei să-mi spui ceva?
Nu chiar, nu.
Hai la o plimbare cu barca.
Deci ai terminat cu bileţelele? A slăbit capriciul?
Normal că nu.
Ele mi-au zis să vin aici şi să fac ceva.
- Ce fel de ceva? - Ceva mare.
- Cât de mare? - Cel mai mare din viaţa mea.
E cumva cuvântul cheie "viaţă"?
- Ar putea fi. Categoric da. - Nu vrei să faci nimic drastic.
Nu?
Adică, ceva ce nu ai putea repara. Ceva final.
Te referi la ceva ce o să regret.
Trebuie să te gândeşti la cei ce te iubesc. Adică, gândeşte-te la prietenii tăi.
- De ce la prietenii mei? - Pentru că acţiunile tale îi afectează.
Aici sunt de-acord cu tine. Da.
Mereu să te gândeşti la prietenii tăi înainte să pui în cumpănă...
...anumite lucruri.
Foarte profund din partea ta, Buddy.
Presupun că "anumite lucruri" ar testa limitele prieteniei noastre.
- Aşa crezi? - Exact.
Exact.
- Nu crezi că mergem prea departe? - Ba da, Buddy.
Mergem puţin cam departe.
Frank? Buddy?
Ce naiba facem aici, Frank?
- Cred că ştii. - Nu te las.
Da? Atunci de ce nu mă opreşti? Haide, încearcă..
- De unde naiba ai luat aia? - Ce mai contează?
- De data asta nu sunt gloanţe oarbe. - Las-o jos.
- Putem vorbi despre asta, nu? - Hai să terminăm cu vrăjeala.
- Nu te pune pe bocit acum. - Bocit? Hei, e hotărârea ta.
- Ce generos din partea ta. - Asta nu înseamnă că sunt de acord.
Sper că nu!
Nu poţi să-mi faci asta, sau ţie, nu te las.
- Va trebui să mă împuşti mai întâi. - Ce mai argument.
Dă-mi aia.
Haide.
A mă împuşca mai întâi era un fel de-a vorbi.
Fir-ar. A ieşit pe partea cealaltă.
Nu cred că-i prea inteligent să faci găuri în lucruri care se scufundă sau respiră.
Dar tu eşti cel cu arma. Pot aprecia măcar asta.
- Cauţi ceva? - O vestă de salvare.
Nenorocitule!
Frank!
Frank! Frank, ce naiba se întâmplă?
Frank!
Doar dansează, mami.
Dă-mi ăla.
Trebuie să chemăm ajutoare, haide.
Poftim! Hai, sinucide-te acum!
Să mă sinucid? Tu crezi că vreau să mă sinucid?
- Da. - Ce prost eşti.
Nenorocit afemeiat... Crimă!
Încerc să comit o crimă! Idiotule!
Da, da, o barcă.
Nu ştiu.
Da, am auzit o împuşcătură. Trebuie să veniţi aici imediat, da?
Da. Da, bine.
Scumpo, vreau să rămâi aici, da? Să rămâi aici.
Da, nu-ţi face griji, tot mai există posibilitatea să mori îngheţat.
Nu, vreau să te omor!
Dacă aş şti ceea ce ştii şi tu, şi eu aş vrea să mă omor.
Câtă înţelegere din partea ta.
Îmi pare rău.
Du-te dracului.
Dnă Allen, mai bine aşteptaţi înăuntru.
I-aţi găsit?
Vă anunţ imediat ce aflu ceva. Vă rog, aşteptaţi înăuntru.
Ştii măcar unde naiba mergem?
Este o punte mai în faţă.
Cabana e la o milă depărtare.
Ne caută.
- De unde ştiu că suntem aici? - I-am spus lui Susan.
O iubeşti?
Mai contează?
Şi pe Jesse?
E doar un copil.
Ce înseamnă asta, Buddy?
De-abia o cunosc.
Acum ce facem?
M-am gândit că dacă fac totul...
...pentru prezent, că pot uita trecutul...
...iar trecutul e ceea ce sunt eu.
Şi pur şi simplu...
Cum să mă întorc la Susan dacă nu ştiu cum s-o iert?
Uite.
O să dispar. Spune-le că m-ai pierdut, da?
Nu, Frank. Nu, nu fac aşa ceva.
- Ba da. Îmi datorezi asta! - Nu.
Îţi datorez asta? Nu-ţi datorez absolut nimic!
Şi ştii ce? Eşti un mare idiot!
Îmi doresc ca Susan să mă fi ales pe mine.
Îmi doresc ca Susan să mă fi iubit pe mine.
Îmi doresc ca Jesse să mă fi considera tatăl ei.
Dar ele te iubesc pe tine.
Doamne, până şi eu te iubesc.
Mi-e frig, sunt ud, şi nu-mi mai este milă decât de mine.
Aşa că stai aici dacă vrei. Fii una cu natura, trage-i-o lui Bigfoot.
Dar eu mă duc înapoi la cabană să mă încălzesc.
Doamne.
Cred că l-am găsit pe unul.
Cineva să aducă o pătură!
Unde-i dl Allen?
E mai complicat.
Tati!
Ai auzit vreodată de teoria haosului, Ed?
E ştiinţă pură.
Încearcă să determine tiparele fundamentale din sistemele haotice:
Vremea, curentele oceanice, circuitul sanguin, chestii de genul ăsta.
Se pare că sunt lucruri...
...şi mai haotice decât bătaia unei inimi de om.
A merge mai repede, mai încet. O faţă drăguţă...
Mereu se schimbă în funcţie de ce ni se întâmplă aici.
E un nenorocit schimbător.
Dar în spatele tuturor lucrurilor, de fapt, există un tipar.
Un adevăr.
Şi acela e dragostea.
Cel mai important lucru la dragoste e că alegem să o dăm...
...şi alegem să o primim,
făcând acest lucru cel mai puţin aleator din întregul univers.
Transcede sângele, trădarea...
...şi toată mizeria care ne face oameni.
Şi dacă îţi dai seama de asta...
...niciun Jake Lee din lumea asta n-are nimic împotriva ta.
Acum, despre ce e vorba?
Sărmanul Ed, Frank te-a torturat cu poveşti despre dragoste şi război?
- Da, doamnă. - O să întârzii.
Ne vedem acolo.
Mersi.
- Ai fost răutăcios? - Nu.
Puţin.
Hai, să mergem. Monstrule, o să întârziem.
- Eşti frumoasă. - Am emoţii, tati.
Jake te iubeşte foarte mult.
- Ed. - Şi el te iubeşte, scumpo.
Prieteni, am fost invitaţi aici astăzi...
...pentru a fi alături într-un moment important
din vieţile lui Edward şi Jessica.
În timpul cât au fost împreună...
Traducerea şi adaptarea: dangidea & veveriţa_bc
Resincronizare: ruby2hora Subtitrări-noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania