Nu sunt crime în Paradis.
Se estimează că-n 1933,
când foametea impusă de Stalin populaţiei ucrainene era la apogeu,
mureau 25 de mii de oameni în fiecare zi de foame.
Exterminarea sistematică prin foame, cunoscută ca Holodomor,
a lăsat orfani milioane de copii.
Traducerea şi adaptarea după sonor dani67(c) RoSA-Team.ro
www.rosa-team.ro
Traducere după dublajul în limba italiană
titrarea manuală dani67
www.filmeonlinerosa.biz cele mai noi filme online
E tatăl tău?
A murit?
Cum te cheamă?
- Nu-mi mai vreau numele. - Îţi dau eu unul nou.
Leo, ca un leu.
- Atenţie! Atenţie! - Vasili, trage!
Rahat! Mişcă-te! Stai jos, Vasili! Stai jos!
- Adăpostiţi-vă! - Vasili, trage!
Alexei, acoperă-mă! Stai!
La dreapta!
Grenada! Aruncă grenada!
Vasili, trage! Trage!
Vasili! Hei, Vasili!
Acum poţi urca scările. Nu fi laş, că nu trag.
Alexei, lasă-l în pace.
- Dă-i steagul lui. - Mie?
Da, ţie. Şi tu. Veniţi cu mine.
- Eu? - Da.
- Leo, arată-le cine eşti. - Da, domnule.
Bun, urcaţi pe turn.
Arătaţi lumii că Berlinul a fost luat de armata rusă.
Şi scoate-ţi naibii ceasurile alea?
- Poftim? - Scoate-le! Sunt furate!
Nu le putem arăta.
- Leo! - Ce este?
Nu-i plac ceasurile! Ia tu steagul!
- Nu-i plac ceasurile? - Nu, nu-i plac ceasurile nemţeşti.
Ia steagul şi du-l sus. Aşa, ia tu steagul.
- Bine, stai. - Ia steagul.
Pune-l împotriva vântului, fă-l să fluture!
- Aşa. - Aşa?
Da, bravo!
- Încă unul. - Încă unul?
Da!
MOSCOVA 1953
Prima dată când ne-am văzut. Îţi aminteşti, Raisa?
- Credeai că sunt prost crescut. - Erai prost crescut.
- Întocmai. - Continuai să mă fixezi.
Şi atunci?
Eram fermecat de frumuseţea ta.
Am coborât la altă staţie de metrou ca să te-ntreb cum te cheamă.
- Şi eu ce ţi-am spus? - O minciună.
Zicea că se cheamă Lena.
- Sigur că da, doar nu te cunoşteam. - Şi ai continuat să minţi.
În fine, a trebuit să ajung în parc pentru a o întâlni pe frumoasa mea Lena.
- Nu-i aşa, Lena? - Ploua.
- Ploua de o săptămână. - Ploua?
E discutabil. Dar tot te-am găsit.
Era 8:15, la aceeaşi linie unde te-am întâlnit.
Atunci te-am rugat.. Ba nu, te-am convins să ne plimbăm puţin.
Apoi am ajuns la poarta şcolii, te ţineam de mână,
m-am uitat în ochii tăi şi ţi-am spus:
of, Lena! Lena, Lena...
Lena, Lena, uite-mă! Sunt gata să te sărut acum.
Ştiţi ce mi-a spus?
Tovarăşe Demidov, pe mine mă cheamă Raisa.
Cine e Raisa!
Aşa că, m-am întors la muncă şi-a trebuit să spun tuturor
că sunt îndrăgostit de Raisa, minunata Raisa!
Toţi au râs de mine, dar tu cel mai tare, îţi aminteşti?
Da, pentru că ziceai: săptămâna trecută o iubeai pe Lena.
- Săptămâna asta pe Raisa. - Următoarea săptămână pe Natasha.
Cine mai ştie! Leo are mereu câte una nouă.
Nu, nu va mai fi alta. Tu vei fi pentru totdeauna.
Gata cu povestioarele astea. Doar tu exişti.
Doar tu vei fi pentru totdeauna.
Doar tu.
- Sănătate. - Sănătate.
Sănătate.
La zid! Pune-te la zid!
Casa veterinarului.
Un zoo ce pute pentru un trădător ce pute.
A fugit?
- Doar te-am avertizat, şefu'! - Adună probele.
Te rog.
Aşadar, tu n-ai nicio idee unde-ar putea fi Anatoli Brodski?
Niciuna.
- Tot ce pot spune e că era... - Era.
- Este... - Este...
E un bun vecin.
Respect şi admir încercarea ta de a-l proteja, dar, vezi?
Pentru noi e diferit. Suntem aici, în casa ta,
pentru că prietenul tău, amantul tău,
e un trădător, Gina.
Înţelegi. Iar trădătorii au prieteni.
Iar prietenii ăştia nu sunt şi ai noştri.
Trebuie să-ţi explic şi mai clar?
Gina, acum e momentul să spui ceva.
Orice.
Mamă! Mamă!
Nu trageţi!
Să intrăm.
- Mamă! - Nu vă mişcaţi!
- Simeon Okun. - Da.
Cine mai e în casă?
- Anatoli Brodski. Îl ştii? - Da, îl ştiu pe Brodski.
- Bine. Şi ştii unde-i? - Brodski? La Moscova cred.
Nu, nu e la Moscova.
Conform informaţiilor primite, se află aici, cu voi.
Nu, nu-i adevărat.
- Stai aşa, ai zis ceva? - Nu.
- Ba ai zis ceva. - Nu.
Ce ai zis?
Iuri, Nicolai, împrăştiaţi-vă!
Brodski!
Nu fă prostii! Şi pune mâinile la vedere.
- Hai, termină odată. - Pune mâinile pe cap.
- Nu fi prost. - Împuşcă-mă!
- Pune mâinile pe cap! - Hai, împuşcă-mă!
Omoară-mă! Omoară-mă!
Hai, omoară-mă!
Alexei!
Omoară-mă!
Alexei! Alexei!
Rahat!
Eşti rănit?
E nebun! E nebun!
Vă rog, vă implor! Nu-mi ucideţi familia!
- Nu ucideţi copiii! Sunt viitorul nostru! - Gura!
- Vă implor! - Dar ce face?
Vă implor, aveţi mila! Milă!
Milă!
Vasili!
Ce dracu faci?
Dau exemplu.
- Ce faci? - Dau exemplu.
- Dai exemplu de ce? - Aceia erau trădători.
Iar ele vor creşte cu lecţia învăţată.
- Ce dracu spui? - Că au învăţat lecţia.
O lecţie de la tine, rahatule?
Ce se poate învăţa de la tine? Laş nenorocit! Sunt nişte copii!
Sunt doar nişte copii! Ce dracu mai spui acum?
Leo.
- Eu vreau oamenii! - Leo!
Rahat!
Ia-l de aici că-l omor! Du-l de aici!
Luaţi şi copiii de aici! Ce naiba e cu voi?
- Vasili, vino! - Alexei!
Veniţi cu mine.
Aveţi rude prin apropiere?
Ai mai încercat cu o monedă?
E mai bine. Uite.
Îţi arăt eu, dar nu aici. Mergem ceva mai încolo, că-i mai bine.
- Cum te cheamă? - Iora.
Poţi scăpa de multă suferinţă
şi de multă durere, dacă vorbeşti cu mine, ştii?
- Da. - Deci, pentru cine lucrezi?
Ana Ivanovna Acmatova.
Are un câine care nu vrea să mănânce.
Mateas Bolinschi. Câinele lui orbeşte.
Sunt un veterinar, nimic mai mult.
Şi de ce ai fugit, dacă eşti nevinovat?
Bună întrebare. Am fugit pentru că mă urmăreaţi.
Dacă eşti urmărit te arestează, iar dacă te arestează, eşti deja vinovat.
Spuneţi-mi voi. De ce am fugit?
Ai vreo idee despre ce se-ntâmplă
în camera de alături unui om ca tine,
dacă nu vorbeşte?
Şi copiii ştiu ce mi se va-ntâmpla.
- Trebuie să traverseze? - Nu!
- Ce trebuie să facă? - Să se uite în ambele părţi!
Bravo.
Pentru că liderul nostru iubeşte copiii
şi-i vrea pe toţi în siguranţă.
Acesta este tiopental sodic.
În mai puţin de un minut nu vei spune decât adevărul.
Gata.
Încă puţin. Aşteaptă, aşteaptă...
Vasili, pune întrebarea ta.
Bine.
Vreau numele celor care-ţi dau informaţii de la ambasada britanică.
Leo! Leo!
- Ce este? - E cineva la uşă.
Unde?
Maior Kuzmin, am venit cât mai repede cu putinţă.
A fost un accident teribil.
Fiul lui Alexei a fost lovit de un tren.
M-am gândit c-ar fi preferat să ştiţi de la mine.
Un tren?
Dvs şi Alexei Andreevici aţi făcut războiul împreună, nu-i aşa?
Da, domnule.
Îl stimăm pe Alexei, facem totul pentru a-l proteja.
Îmi pare rău, cred că nu înţeleg. Îl protejaţi?
Sărmanul om, cred că şi-a pierdut raţiunea.
Susţine că fiul său a fost ucis.
Stalin ne spune că omuciderea e o degenerare capitalistă.
Alexei e aproape de trădare. Aşa că, ştiţi ce aveţi de făcut.
- Voi găsi pe altcineva să se ocupe. - Nimeni n-o poate face mai bine ca dvs.
Să trăiţi.
E ca un frate pentru dvs. Ajutaţi-l să-şi revină.
- Alexei. - Leo.
Intră.
Îmi pare foarte rău.
Mi-au cerut să vă fac cunoscut raportul oficial.
Ieri dimineaţă, 25 octombrie, la 10:35,
cadavrul lui Iora Andreev, de opt ani, a fost găsit lângă şinele de cale ferată,
la un km de Vialki.
A fost găsit îmbrăcat.
Ulterioarele examene făcute pe cadavrul victimei şi mărturiile...
Fiul meu a fost găsit gol.
Nu, băiatul a fost găsit îmbrăcat.
- Ulterioarele examene... - Un tren nu dezbracă un copil.
Ulterioarele examene făcute pe cadavrul victimei şi mărturiile
au evidenţiat multiple contuzii,
vânătăi şi laceraţii pe spate.
În conformitate cu mărturiile, concluzionăm că moartea a survenit
în urma tragic accident.
De ce un raport ar trebui să se preocupe să spună că era îmbrăcat?
A fost semnat de maiorul Kuzmin!
E şeful departamentului pentru crime împotriva statului.
- Al 5-lea departament, MGB! - Cineva mi-a masacrat copilul!
Finul tău, Leo, iar tu nu faci nimic!
Îmi pare rău. Citeşte raportul.
- Ce să descopăr? - Ţi-au masacrat copilul!
- Fă ceva! - Nina!
- Ţi-au masacrat copilul! - Nina!
Ţi-au masacrat copilul!
E o nebunie! Nu poate face aşa! Oamenii mei sunt jos!
Aceia aud totul! Au un motiv de m-au trimis pe mine!
Trebuie să stai calm.
Nu vor să mi-l arate.
- Nu vor să-mi arate copilul. - Citeşte dosarul, Alexei.
- Nu! Spune-mi tu! - Citeşte-l!
Spune-mi tu!
Ce-ar trebui să-i spun soţiei mele?
Spune-i tot ce trebuie pentru a proteja fiecare viaţă din camera aia!
Pe toţi oamenii care sunt acolo şi pe care-i iubeşti.
Spune-le ce trebuie, ai înţeles?
Şi lasă-l pe Iora să se odihnească.
Alexei, nu pot exista omucideri în Paradis.
Îţi aminteşti?
- Există o mărturie. - Ce-ai spus?
O femeie.
Ce vrei să spui?
L-a văzut pe omul acela. L-a văzut pe omul care mi-a luat copilul.
L-a văzut.
- Ai o martoră. - Da.
- Şi va depune mărturie? - Probabil.
Geamurile ei dau către şinele de cale ferată.
L-a văzut pe Iora cu un bărbat.
Fiul meu a fost ucis.
- N-ai de unde şti. - Ştiu.
Şi nu mă minţi, că ştii şi tu.
Ştii bine.
Vreau ca medicul legal să facă o autopsie completă a fiului lui Andreev.
Bine.
www.filmeonlinerosa.biz Cele mai noi filme online!
Am auzit că a fost o problemă cu Vasili Achiimov.
- Vă cer iertare. - Sunteţi şi dvs un om.
Cearta cu un coleg vă poate pune în centrul atenţiei,
ceea ce ar trebui evitat.
Dar aţi făcut o treabă excelentă vorbind cu Andreev.
Alexei vă va mulţumi cândva.
Apropo...
Brodski. Mărturie completă.
Ne-a dat şapte nume.
Şase au fost desemnate altora.
Având în vedere că sunteţi unul dintre cei mai scrupuloşi investigatori,
vi l-am încredinţat pe cel mai încăpăţânat din turmă.
Aşadar, aţi cerut o autopsie completă. Cum se chema?
- Iora Alexei Andreevici. - Iora?
E al dumitale. N-avem prea mult timp.
Veţi putea aduna apoi mai multe informaţii.
Iar dacă Brodski a spus adevărul şi persoana aia a trădat,
va trebui s-o arestaţi şi s-o aduceţi aici.
Procedura obişnuită.
Aveţi întrebări?
- Raisa! Raisa! - Gura!
Raisa!
- Ajută-mă! - Nu, vă rog!
De ce o arestaţi? Ce acuzaţie îi aduceţi?
Care-i acuzaţia? De ce o arestaţi?
Nu!
- De ce tocmai ea? - Pentru că nu-şi ţine părerile pentru ea.
Ivan, cred că fiecare ar trebui să meargă pe drumul său.
Raisa.
- Raisa, eşti bine? - Da.
- Trebuie să plec. - Du-te!
- A trădat? - Da, au o confesiune.
Şi cine a notat confesiunea?
Un coleg de-ai mei.
Ar fi putut fi construită?
Desigur.
Ai vrei probă?
Nu.
Ce vrei să faci?
Dacă n-o denunţ, iar ea e o trădătoare, şi au ceva despre ea
despre care nu ştiu, sau nu pot afla...
desigur vom fi vinovaţi cu toţii de complicitate.
La ce te aşteptai venind aici?
Că nu ne-ar interesa dacă murim?
Că Raisa ar putea fi salvată?
Dacă n-o denunţi,
noi vom muri. Vom muri toţi patru.
Cu o singură diferenţă.
Că tu vei muri ştiind în inima ta
că ai făcut ceea ce trebuia.
Aşa că, fă-ţi calculele.
Un mort contra patru.
- Aşteptaţi pe careva? - Ar trebui să fie Raisa.
Miercurea ia mereu masa cu noi.
- Ana. - Raisa!
Îmi pare bine să te văd.
Lucra prin apropiere.
Măcar o dată să luăm masa ca o familie.
Da.
- Cum a fost la şcoală? - Bine.
Bine.
Vreo problemă? Ai venit aici direct de la muncă?
- Ştii, azi aveam programare la doctor. - La doctor?
Da.
Nu te simţi bine?
- Nu. - Bine.
- Nu te simţi rău? - Nu.
Şi de ce la doctor?
Voiam să-ţi spun când am fi fost singuri.
De ce?
Suntem în familie.
Nu avem secrete între noi.
Sunt însărcinată.
E o veste minunată!
Draga mea!
Felicitări.
- Scuzaţi-mă. - Vom deveni bunici.
O clipă!
Kuzmin ne-a trimis. Am venit să dăm o mână de ajutor.
Ce apartament frumos!
Ce vrei să faci?
Sunt metode mai delicate.
Nu aşa se face.
Între timp, vezi pernele.
Crezi că eu am fost, nu-i aşa?
Dar dacă nimeni nu mă ascultă, nu ştii?
- Ce vreţi? - Vii cu noi!
Ivan! Nu cred că e... Ivan, te rog!
Ivan!
Scuzaţi, predă economia domestică. Croitoria. Ce-ar putea face?
Croitoria Dar cartea asta?
Îl luăm noi!
- De ce mă luaţi? - Intraţi.
Bine, bine!
Geanta.
Azi au ridicat o colegă de-ale mele.
Eva, o prietenă de-ale mele.
Ştii ce nume a ajuns pe biroul meu?
Îţi poţi imagina care-i?
- Nu. - Nu?
Al tău. Ai fost acuzată.
Nu vrei să ştii de către cine?
Anatoli Brodski.
Îl ştii?
- Are vreo importanţă? - Da, are.
E important pentru mine.
Mi-au cerut să te denunţ.
Raisa...
eşti un spion?
Nu.
Ştii ce se va întâmpla acum, nu-i aşa?
Da.
E doar rândul nostru.
Demidov, aţi cerut raportul autopsiei. Mi-a fost interzis să vi-l arăt.
Nu-i o problemă, acum nu e important.
Credeam că vreţi să ştiţi. A mai fost unul.
- Ce anume? - Un alt accident feroviar.
- Ce se-ntâmplă? - Doi copii.
Găsiţi goi lângă şinele de cale ferată. Aceeaşi cauză a decesului.
- Care ar fi? - Înecare.
- Înecare? - Dar nu sunt ape în zona
în care au fost găsiţi.
Iar în jurul irisului, hemoragie. Ca în urma strangulării.
Era o mare diferenţă între cei doi băieţi.
- Care? - Iora Andreevici avea urme evidente
de o traumă, ca şi cum ar fi fost torturat.
Răni, Leo, făcute special. Nu sunt întâmplătoare.
Cu o precizie de chirurg.
Stomacul scos, apa ieşea din corpul băiatului.
Nu e vorba de munca vreunui idiot oarecare.
- Sigur nu vreţi să vedeţi raportul? - Nu e nevoie.
- N-am găsit nimic. - Leo.
Sunt sigur că înţelegeţi ceea ce-nseamnă asta.
Maior Kuzmin, sunt în picioare aici de peste 10 minute
repetându-vă acelaşi lucru,
pentru că e adevărul.
Nu am găsit nimic.
Raisa Demidova e nevinovată.
Doar valizele astea le puteţi lua.
Altceva nimic în afară de haine şi documente.
- Alexei, sunt bucuros că eşti tu. - Nu te mişca.
- N-am nimic. - E-n regulă.
- Te rog, dă-mi cinci minute... - Ştii regulile.
- Cinci minte. - Îmbrăcaţi-vă şi gata.
Aveţi două minute. Fără panică.
- Nu pune mâna pe ea. - O aruncă de la geam.
- Las-o în pace. - Nu trebuie să te atingi.
- Las-o în pace. - Valiza asta?
- Nu! - O clipă! Staţi!
Unde o duceţi? Lăsaţi-o în pace!
Staţi! Unde o duceţi? Lasă-mă!
Ieşiţi!
Vino!
- Raisa! Raisa! Eşti? - Da.
- Ţi-au făcut rău? - Nu.
Bine. Să faci ceea ce-ţi spun ei.
Să nu-ţi fie teamă, bine?
Am înţeles. Lăsaţi-mă în pace!
Am înţeles! Vino aici!
E însărcinată, clar? E bine, stai liniştită.
Aici aşteptăm camionul. De-acolo pleacă maşina.
- Vin să ne ia. - Unde ne duc?
Nu ştiu, dar stai liniştită.
E însărcinată, înţelegeţi? E însărcinată.
Leo, unde ne duc?
Îţi va face plăcere să vezi pentru ultima oară locul ăsta.
- Eu sunt un sentimental. - Raisa! Raisa!
Veţi merge la Volsk care, din câte ştiu, e borta curului lumii.
Te vei alătura Miliţiei. Gândeşte-te, trebuia doar să te denunţe.
Iar într-un an, toţi l-ar fi pupat în cur.
Era singura posibilitate, dar n-ai ascultat.
Viaţă bună.
Ştii, toată povestea asta n-a fost decât un examen de supunere.
Trebuia să mă denunţi.
Pentru asta e nevoie de soţii.
Ce mai aşteptaţi?
Abia acum trei zile am aflat că veniţi.
E neobişnuit, pentru că n-am cerut niciun om.
Sunt puţin cam confuz din cauza ordinelor.
Miliţia e o degradare importantă pentru un om de nivelul dvs.
- Mergem unde e nevoie de noi. - Ştiţi ce-am auzit?
Că v-au pus să vă scoateţi cele 12 ceasuri furate
înainte să ridicaţi steagul acela.
Nu e niciun avantaj în a fi în Miliţie. Când vom găsi un apartament, vi-l vom da.
Dar e o listă de aşteptare foarte lungă.
De mâine veţi începe serviciul.
La bar nu se dă pe credit.
Baia e jos, la intrare.
Tovarăşa directoare, sunt Raisa Demidova.
M-au trimis aici. Vreţi să-mi arătaţi clasa mea, vă rog?
Veniţi.
Asta-i clasa dvs.
Dacă vom avea nevoie de dvs pentru altceva, vă vom spune.
Demidov!
Aşteaptă! Varlam!
- La revedere, generale Nesterov. - La revedere, Varlam.
- Să mergem, Varlam! - E o tragedie.
Sigur că nici partidul nu poate fi responsabil
pentru acţiunile unei minţi bolnave.
Destinul dvs e în mâinile mele, înţelegeţi?
Da, dle.
Am ajuns.
E un băieţel.
L-au găsit gol.
Se spune c-a fost torturat.
Şi eu am doi copii.
Şi sunt îngrijorat.
E de ceva vreme aici.
Adică?
O săptămână, două.
Ar putea fi un altul de la orfelinat.
Poate e vreun geamăn.
Un frate ar fi ideal pentru identificare.
Dle general, scuzaţi-mă.
Câţi ani o avea? Opt?
În ochi e sânge.
Vedeţi? E sânge.
O hemoragie. De la strangulare.
Uitaţi-vă la ceafă. Nu e niciun semn pe gât.
- Ce-ar fi putut s-o provoace? - Se mai întâmplă şi la înecare.
A, înecare! - Vedeţi apă prin zonă?
- La vreo 6 km la dreapta e râul Tobol. - Şase?
Aşadar, un băieţel în necat poate merge şase km!
E doar un copil! Vedeţi?
- Rănile par a fi făcute special, nu? - Da, e cineva care ştie anatomia.
- Au fost scoase organe. - Aşadar...
au fost scoase organe din cadavrul acestui copil.
Aşadar, cine-o fi? Căutăm un măcelar?
- Un vânător? - Mai degrabă un chirurg.
Mai degrabă un chirurg.
Mai degrabă e un chirurg.
Vreţi să ne lăsaţi o clipă?
De ce aţi venit?
- Un copil a fost ucis la Moscova. - Şi ce-i cu asta?
- Ce iese din gura copilului? La fel ca... - Mai lucraţi la MGB?
- Nu sunt din MGB. - Ba eu cred că da.
De ce sunteţi aici?
De ce copiii ăştia sunt atât de importanţi pentru Moscova.
- Nu sunt importanţi. - Orice v-a făcut să veniţi aici,
să nu uitaţi că nu sunteţi la Moscova. Avem echilibrul nostru, aţi înţeles?
Dacă faceţi ceva care-mi pune oamenii în pericol,
dacă-mi puneţi autoritatea la îndoială, dacă...
Dacă spuneţi că oamenii mei sunt incompetenţi.
Dacă faceţi aşa ceva...
vă voi omorî cu mâinile mele!
Generale Nesterov, are documente!
Isa Grudenski de la şcoala Gorski din Lobladsk nr 10.
- Unde-i Lobladsk nr 10? - La 50 km la est.
Şapte staţii cu trenul.
Dacă a venit cu trenul, poate controlorul l-o fi văzut cu careva.
E posibil.
- Unde-i controlorul? - Alexander, e acolo.
Alexander, când ai găsit cadavrul
te plimbai, aşa ai spus.
Ce este?
Ce? Eşti bine?
Sau făceai altceva?
Urcă!
Acum!
Da.
Dă-mi-o la telefon!
- Da. - Ştii, Raisa, mă gândeam...
- Vasili. - Eşti într-o situaţie urâtă.
Adică, în toţi anii ăştia ai fost femeie în casă.
Şi uite unde ai ajuns.
Vasili, tu mă cunoşti bine.
- Ce am făcut? - Despre asta vorbeam.
Uite propunerea mea.
Vei lua primul tren către Moscova, îţi vei relua locul de muncă
şi-ţi voi găsi un locuşor unde să locuieşti,
dacă nu cumva ai vrea să vii să locuieşti cu mine în apartamentul tău.
Ar trebui să-l părăsesc pe Leo.
Hai, Raisa, nu mă convingi. Doar tu îi voiai capul!
Nu.
Nu?
Nu.
Bine. atunci. E acolo un bărbat chel în haină albastră.
- Da. - Ştii ce-ar fi fost frumos?
Nu.
Dă-i telefonul.
Poftim?
Dă-i telefonul!
E o trădătoare. Poţi să-i faci ce vrei.
Raisa!
- Unde pleci? - Plec.
- Pleci? - Da.
Ascultă-mă.
Orice simţi pentru mine, orice se va întâmpla,
orice ai gândi, contează că suntem aici.
Aici ne-au aruncat, iar noi nu putem face chiar nimic!
Prefer să-mi petrec viaţa într-o văgăună ca asta alături de tine,
decât un singur minut la Moscova fără tine!
- Spune cui nu te cunoaşte. - Ce-ai să faci fără documente?
- N-ai uitat nimic? Ba da, astea. - Dă-mi-le!
Ştii ce se-ntâmplă unei femei ca tine fără acte?
Mai întâi te reţin, apoi te arestează.
Apoi o interoghează şi ghiceşte ce se-ntâmplă!
Dă-mi actele!
Îndepărtaţi-vă de şine!
Porneşte!
Să n-o mai faci! Niciodată! Ai înţeles?
Acum sunt prizoniera ta? Ca toţi ceilalţi?
Ajunge!
Vrei să mă omori?
Ai avut şansa ta la Moscova! La cina luată cu părinţii tăi!
- Ce? - V-am auzit când eram pe hol.
Iubitul tău tată a fost foarte convingător.
Patru morţi pentru una. Am stat şi-am ascultat iar, şi iar...
Patru morţi pentru una...
Ce-ai fi zis de patru pentru două?
Erai gata să-ţi omori şi fiul?
Ce vrei să zici?
Ne-am căsătorit. De ce vorbeşti aşa?
Nu!
Nu.
Nu eşti însărcinată.
Nu, nu sunt.
- Zici că nu eşti însărcinată? - M-ai fi apărat şi dacă nu eram?
Nu voiam să mor, Leo.
De ce-mi spui asta?
De ce?
Povestea aia care-ţi place mult, aia despre cum ne-am cunoscut
şi-n care eu am minţit că mă cheamă Lena.
Lena... cât de romantic e!
Ţi-am dat un nume fals pentru că se vedea că eşti un agent MGB,
iar eu eram terorizată.
Când mi-ai cerut mâna am plâns o săptămână.
Apoi am acceptat.
M-am măritat cu tine de frică pentru ce urma să vină dacă refuzam.
Nu vorbeşti serios.
Te-am luat pentru că asta fac oamenii. Suportă.
Fac tot ceea ce se poate pentru a supravieţui.
Mărită-te cu mine, îmi spuneai. Ce mai aveam de ales?
Homosexualitatea e o infracţiune gravă.
Vă rog, spuneţi-mi ce doriţi.
Numele bărbaţilor din oraş care fac sex cu alţi bărbaţi.
Poftim?
Bărbaţii care fac sex cu bărbaţii mai tineri.
Cu băieţii.
- Poftim? - 15 ani într-un gulag sunt mulţi.
Chiar dacă supravieţuieşti, vei intra în dizgraţie.
- Spuneţi-mi ce trebuie să fac. - Dacă ne ajuţi, poate că...
problema ta...
ar putea rămâne secretă.
Doar câteva nume, Alexander.
- Stai! - Ce vreţi?
Unde mă duceţi? N-am făcut nimic!
Acela de acolo!
- Pe acolo! - Unde mă duceţi? Trebuie să mă îmbrac!
Unde-l duceţi? De ce?
Leo!
Te-au urmărit?
- Nu. - Eşti sigură?
- Ce faci aici? - Tu , mai degrabă,
ce faci aici?
Alexander n-a putut ucide copilul acela. Nu e posibil.
Iora avea aceleaşi răni, aceleaşi semne ca acel copil.
Oricine l-a ucis, l-a omorât şi pe fiul lui Alexei.
Sunt convins.
Ăsta e adevărul. Trebuie doar să-l demonstrez.
Trebuie. Trebuie s-o fac!
Ştii ce se-ntâmplă oamenilor pe aici când cer adevărul?
Ştii?
Obţin teroare.
Noi suntem deja morţi, Raisa.
Intraţi.
Asasinul e un călător.
Am găsit un copil la 10 minute de mers pe jos de la şinele de cale ferată.
Şi cum ar fi putut ajunge dacă nu cu trenul?
- Ş-apoi e copilul acela de la Moscova. - Iar Moscova!
Copilul de la Moscova era fiul unui foarte drag prieten.
Fratele meu.
M-am dus la el acasă să-i citesc raportul oficial.
A trebuit să spun familiei c-a murit într-un accident.
Şi am minţit!
Aşa că, mă-ntreb câţi alţi copii mai trebuie să moară
ascunşi de servitorii umili ai partidului ca mine şi ca dvs?
Avem mâinile mânjite de sângele lor!
- Iar animalul acel nu se va opri! - Gata!
- Ce vreţi? - Doar să-l opresc.
- O fantomă? - Fantomă? Nu e o fantomă.
Atunci descrieţi-mi-l!
Nu pot.
Nu-l pot descrie, dar avem o martoră.
Trebuie să mă-ntorc la Moscova şi să vorbesc cu ea.
Trebuie să adunaţi toate dosarele copiilor morţi între Moscova şi Leningrad!
- Eu? - Da.
Şi de-aş face asta pentru dvs?
Ines, copiii dvs se duc singuri la şcoală?
În mod normal, da, dar săptămâna asta, cu copilul acela,
i-am dus eu.
Iar de aici la şcoală drumul cel mai scurt trece prin pădure.
- Pe acolo merg? - În mod obişnuit, da,
dar repet, săptămâna asta a fost mai sigur să treacă prin oraş.
Da, sigur.
Dar acum?
Acum, că asasinul a fost prins, vor trece iar prin pădure.
- Bună ziua. - Bună ziua.
- Unde te duci azi? - Nicăieri.
Aştept să cumpăr timbre.
- Dar chioşcul nu e deschis încă. - Nu! Colecţionezi timbre?
Colecţionam şi eu la vârsta ta.
Ţii mult la colecţia ta?
Da.
Am un fiu cam de vârsta ta. Are multe probleme.
Nu-l interesează timbrele.
Nici eu nu prea am timp să mă ocup de ele.
Ar trebui să le dea cuiva să se ocupe de ele.
Aşa e.
Pariez că-ţi plac dulciurile.
Eu le-am făcut.
Cele mai închise la culoare sunt cele mai bune.
Sunt bune?
Generale Nesterov, la Moscova sunt foarte neîncrezători.
- Faptul că m-aţi convocat aici... - Îmi aduceţi toate dosarele
referitoare la moartea copiilor cu vârste între 9 şi 15 ani.
- Da, dle. - Tot ce aveţi.
- Da. - Şi rugaţi-vă să fie toate.
Nu mai scânci, ticălos mucos!
Porc cu patru ochi!
Un toast, bastard mic!
Încă o dată pentru Stalin, tatăl nostru, al tuturora!
Avem o problemă la Rostov.
- Ce problemă? - Au găsit un copil lângă gară.
Se presupune c-a fost atacat de un lup.
Toţi copiii între 9 şi 15 ani.
Toţi au fost găsiţi în păduri, parcuri, lângă gări.
Toţi cu aceleaşi urme şi răni.
Înecaţi.
Nu s-au mai ocupat să examineze resturile.
Toate cazurile s-au închis cu o arestare.
- 43 de toţi. - 44.
Şi fiul prietenului meu.
Mai e unul la Rostov. Mă duc acolo mâine.
Rostov.
Trebuie să plec la Moscova.
Iar tu trebuie să vii cu mine.
Nu te pot proteja dacă rămâi singură aici.
Nu mai am nevoie de protecţia ta.
Dacă vii cu mine la Moscova, îţi promit că...
ai cuvântul meu că voi face absolut tot ce vei dori.
Orice-mi vei cere. dacă vrei să pleci din Volsk,
dacă vrei să mă părăseşti, dacă vrei să pleci...
Nu vei mai fi obligată să mă vezi.
Îţi jur! Ai cuvântul meu.
Mâine dimineaţă veţi avea actele pentru a lua trenul spre Moscova.
V-am acordat o permisie. Vă veţi putea explica absenţa.
Ce faci aici, Leo? N-ar trebui să fii aici.
Alexei, e vorba despre fiul tău. A fost ucis.
- Ai greşit adresa. - A fost ucis.
- N-a fost ucis. - Ba nu, am făcut o greşeală.
Nu-i adevărat. Mă-nşelam.
Mă înşelam, iar tu aveai dreptate.
- Ce ai aici? - Am documente, uite.
Certificatul de deces spune mai multe.
De la gara din Moscova, de-a lungul căii ferate, până la Rostov.
E o treabă foarte serioasă.
- Şi dacă-l găseşti, ce vei face? - Îl voi aresta.
- Îl vei aresta? - Da.
Eşti un nimeni de-acum. Cum crezi că-l vei aresta?
Doar tu şi cu Raisa? Ce-i asta? O glumă?
Dacă vrei să fii de folos, găseşte-l şi ia-i gâtul!
Eşti în stare?
Da.
Pentru tine o voi face.
Dar, dacă o fac, nimeni să nu afle.
Te rog.
Nina, trebuie să vorbim cu martora.
Nu vă pot ajuta, nu ştiu nimic!
Ascultă, Galina.
Omul care mi-a ucis copilul e în libertate.
Şi mai ucide copii, înţelegi?
Nimeni nu poate avea probleme doar că a descris
că părea un muncitor ce se ducea la serviciu, înţelegi?
Nu se poate. El e aici să vorbească cu tine.
Eu sunt aici şi-ţi garantez că nu sunt o ameninţare.
Ai cuvântul meu. Uită-te la mine, nu am uniforma.
Îţi promit că nu vei avea probleme că ai vorbit cu mine.
- Era noapte. - Da!
Galina! Ce se-ntâmplă? Galina! Cu cine vorbeşti?
Te rog! Spune-mi în şoaptă.
- Doar vorbim. Nu sunt probleme. - Ieşiţi afară!
- Calmaţi-vă. - Afară!
- Raisa, trebuie să plecăm de aici. - Nu-ţi aminteşti nimic?
- Nu! - Afară!
Eşti singur?
Mama ta ştie unde eşti?
E grea?
- Mai mult decât pare. - Aş putea s-o duc eu.
Bine, ridică-te.
Să vedem ce eşti în stare.
Hei!
Ai devenit prea grea pentru mine.
- Bună, mamă. - Bună, iubire.
- Ce ţi-am spus? - Voiam să-l văd pe tata.
De ce ţi-e frică? E cu mine.
Haide.
În timpul războiului, Hitler a lăsat ascunse batalioanele din răzbunare
de-a lungul Rinului.
Am văzut de ce erau în stare soldaţii nemţi.
- Îmi mai puteţi spune şi altceva? - Îi hrănea cu droguri speciale
ca să-i facă dependenţi de sângele copiilor.
Acum iese totul la suprafaţă.
Nouă copii aici, în împrejurimi...
găsiţi ca Artur, în ultimii doi ani.
- Nouă! - Monstrul acela sângeros încă mai ucide.
Chiar şi din mormânt.
Condoleanţe, doamnă.
Condoleanţe.
Fir-ar să fie, nu putem pleca pe aici. Trebuie neapărat să găsim o altă cale.
Ştiu pe cineva care ne poate ajuta.
Nu, Raisa, nu-mi place de tipul acela. N-am încredere în el.
Dar eu, da.
Credeam că te-au arestat.
Sau mai rău.
Leo a refuzat să mă denunţe.
De ce?
Pentru că e soţia mea.
Aşadar, aţi călătorit până aici riscând mult.
De ce?
Vedeţi!
Fiecare din aceşti copii a fost ucis în ultimii ani.
Fiecare caz a fost rezolvat de către stat
cu arestarea unor presupuşi vinovaţi.
Dar dacă se verifică cu atenţie
şi se examinează trupurile copiilor,
se vede c-au fost ucişi toţi în acelaşi mod.
Adică cineva e responsabil pentru asta?
- Absolut. - Şi că acel cineva e liber.
Da. Un asasin.
- Spuneţi că e doar un singur asasin. - Fără nicio îndoială.
Ştiţi că nu există asasini în Paradis.
Aşadar, voi doi lucraţi acum împreună. În ce calitate?
De cetăţeni indignaţi?
Să zicem că da.
- Şi veţi captura singuri monstrul acela? - Cineva trebuie s-o facă.
Ivan, uită-te la pozele astea.
Vezi copii ăştia?
Uită-te la ei, e ceva real!
- Uită-te la nume, la documente. - Documentele, să le examinăm cu atenţie.
- Da! - Numele astea, copiii ăştia!
- Ivan! - Cine-i responsabilul?
Ivan!
Bine, bine, bine!
Bine.
Tu mă faci nervos.
- Trage perdelele. - Bine.
Mulţumesc.
Ascultaţi.
Cunosc pe cineva care, dacă vrea,
- vă poate scoate din oraş. - Mulţumesc.
- Mulţumesc, Ivan.
Ai telefon?
Au uitat să-l taie când a murit ultimul locatar.
L-am ţinut ascuns, scos din uz...
în afară de urgenţe.
Şi ai multe urgenţe?
Am multe probleme.
Iată.
Profesor Zelman!
Aveţi un minut?
De unde are cartea asta?
Poliţia a sechestrat-o la şcoală. N-ar trebui s-o aibă.
Da, imediat, dacă se poate. Mă tem că graba e necesară.
Mulţumesc.
Alo!
Leo, stai! Nu ştiu de ce o are!
Leo, te rog!
Nu, opreşte-te!
Trădător de rahat! Trebuia să vă ucidem pe amândoi.
- Îmi pare rău, credeam că... - Ce? Că nu ţi-ar fi întins o cursă?
Că n-ar fi din MGB?
N-ar fi reuşit să te convingă dacă nu-şi făcea bine treaba.
Ascultă-mă!
Ţi-am promis ceva.
Nu mai eşti obligată să stai cu mine.
Ai înţeles?
Vin cu tine.
Ce este?
Omul acela...
nu ştie să citească.
Mulţumesc.
Aţi găsit martora?
Moscova a fost un eşec total.
Uită de Moscova. Trebuie să ne concentrăm pe Rostov.
Centrul acestei poveşti e aici.
Toate liniile feroviare implicate trec pe aici.
De două ori mai multe ca numărul copiilor ucişi decât în alte părţi.
Sunt convins că asasinul munceşte şi ucide de-a lungul a două căi ferate.
Ce legătură este între Volsk şi Rostov?
N-au fost crime la est de aici. Probabil că aici vine.
Ce-o fi aici de-l interesează?
- Fabrica de la Gaz - Fabrica de la Gaz?
- Iar în Rostov ce fabrică este? - La Rostov e Fabrica de tractoare
Probabil că acolo munceşte.
Dacă-i găsim locul de muncă, atunci îl găsim şi pe el.
Bună, Leo.
Ţi-a fost dor de mine?
Anumiţi oameni nu învaţă niciodată, din păcate.
Trebuie să vorbim între patru ochi.
Ines!
Am aflat de...
de dorinţa ta de a-i rămâne fidelă.
Ar fi fost mult mai bine dacă mi-ai fi spus de la început.
Ar fi fost vreo diferenţă?
Sigur că da.
Eşti un monstru.
Sper că înţelegi că nu-mi laşi de ales.
Înapoi!
Leo, ce ţi-au făcut?
Leo!
Leo, te rog!
Leo, ascultă-mă! Trebuie să te trezeşti!
Leo, te rog!
Nu!
- Leo, eşti bine? - Da.
- Trebuie să coborâm din trenul ăsta. - Da.
Paznicul a fost. Omul acela de la uşă i-a dat un cuţit!
Trebuie să sărim!
Sări, Raisa!
Sari!
Trebuie să-mi spui unde s-au dus!
E imposibil. Ordinele au fost date în ultima clipă.
Nimeni nu putea pregăti un plan. Nimeni nu ştia în ce tren ar fi.
A fost ideea ta, nu-i aşa?
Ascultă-mă bine. Îţi promit ceva.
Dacă-mi vine mie vremea, va veni şi pentru tine.
Voiai biroul lui? Atunci ia şi responsabilitatea.
Alexei.
Spune-mi unde a fost arestat Leo.
Ştii, şefii cred că lucrează pentru occident, dar...
eu cred că lucra la asta.
O serie de omucideri de copii.
Fiul tău, odihnească-se în pace, a fost ucis, nu?
Ba nu. A murit într-un accident.
Dar la început credeai c-a fost ucis.
Ia loc.
La început, da, aşa credeam.
Dar îţi poţi da seama că eram tulburat.
Deci, când s-a-ntors la Moscova nu era interesat de uciderea fiului tău.
Păi...
Păi, eu nu...
Ceea ce vreau să spun e că...
dacă moartea fiului meu a fost motivul pentru care Leo a venit la Moscova,
nu m-a contactat.
Ai o părere atât de proastă despre mine?
N-am nicio părere despre tine.
Crezi că-l poţi salva pe Leo!
Nu-l poţi salva! Ştii asta, nu?
Dar încă îţi mai poţi salva familia.
Familia mea va supravieţui şi-aşa.
Spune-mi ceva.
În ce punct al căii ferate au fugit?
Vino mai aproape.
Exact aici, lângă Vladimir.
Mi se pare că primele crime au avut loc în zona asta.
Concentraţia cea mai mare e pe lângă Rostov, pe Don.
Presupun că omul acela, asasinul copiilor,
locuieşte aici.
Dacă aş fi în locul lui Leo, m-aş duce la Rostov.
Asta-i tot?
E tot.
- Fabrica din Rostov! - Leo, am ajuns.
Stai lângă mine.
Trebuie să văd cum ajung la Personal.
- Dacă nu mă-ntorc în jumătate de oră... - Ai să te întorci.
Stai aici.
Unde te duci?
Întoarce-te şi pune mâinile pe perete.
Pune mâinile pe rahatul acela de perete! Nu te mişca!
Cum te cheamă?
- Serghei. - Acum, Serghei, ascultă-mă!
Să faci exact ce-ţi spun. Exact ce spun.
Relaxează-te.
Încetineşte.
- Ce fabricaţi aici? - Piese pentru tractoare.
- Piese pentru tractoare? - Da.
Urcă pe scări.
Deschide uşa.
Intră.
Dă-mi cheile.
Ia loc şi pune mâinile la vedere.
- Ce vreţi? - Să te aşezi cu mâinile la vedere.
Ascultă-mă foarte atent.
Aici sunt documente.
Pe aceste documente sunt indicate locuri şi date.
Pe coloanele astea, vezi?
Vreau să-mi găseşti inspectorul care a fost în locurile indicate
în coloana asta, în datele indicate în cealaltă coloană.
- E clar? - Da, e clar.
- Şi asta trebuie s-o faci imediat. - Da, bine.
- Pot? - Sigur.
- Da, maior Kuzmin. - În ce stadiu eşti?
Şi nu-mi spune baliverne.
Nimic. Aici sunt înconjurat de idioţi.
M-am săturat de scuzele tale, Vasili.
Găseşte-i şi gata. Sau intrăm amândoi!
52, da. Cred că l-am găsit.
- El este. - Eşti sigur?
Aşa sper. Sunt sigur.
Ia loc şi pune mâinile la vedere.
Raisa, aşteaptă!
La fabrica de tractoare un om a fost agresat în biroul administrativ.
- Ce s-a-ntâmplat? - Au fost furate câteva dosare.
Ei sunt aici.
E maşina lui. Ştie că ştim.
Te rog, fii atent.
Leo, este cineva acolo.
- Stai aici. - Fii atent.
Da.
Ai venit.
Îţi aminteşte ceva, nu-i aşa?
Pădurea asta, digurile astea...
Căutam de mâncare.
Şobolani, nu?
Sau pisici, dacă eram norocoşi.
Eram mereu înfometaţi.
Unii dintre noi se mâncau între ei. Cei mai slabi.
Ştiu cine eşti, Demidov.
Ştiu că ai fost într-un orfelinat, ca şi mine.
Cine nu-ţi ştie povestea în ţara asta?
Şi cum războiul te-a răsplătit?
Ai devenit un erou.
Unii dintre noi n-au fost atât de norocoşi.
Eram medic chirurg în armată, dar nu contează.
La urma urmei, un erou...
un monstru...
suntem nişte asasini amândoi.
Spune-mi!
Tu n-ai copii pe conştiinţă, Leo?
Mereu ai ştiu ce faci şi ales s-o faci.
Dar eu...
dar eu nu pot altfel.
Nu pot.
Aruncă pistolul, Leo! Aruncă-l!
Vino!
În genunchi! Jos!
Ştii, scena asta îmi aminteşte de ţăranul acela,
Simion.
Era nevinovat, Leo?
Dar tu eşti nevinovat?
Eşti?
Te rog! Te rog!
Fratele meu mai mare
care-mi spune mereu ce-i drept şi ce nu e.
Nu trebuia s-o fac, Leo.
- Niciodată. - Te rog.
Nu te uita la mine. Nu te uita!
Vasili!
Leo!
Curvo!
Leo!
Vasili!
Agent!
Omul acela e un criminal.
Ofiţerul dvs superior a murit în timp ce încerca să-l aresteze!
Omul ăsta e un erou!
Ofiţerul acesta e un erou!
Felicitări pentru reintegrarea dvs.
Maiorul Kuzmin a fost arestat ieri, ştiaţi?
- Da, am aflat. - Era un funcţionar de modă veche.
- Trăim o perioadă nouă. - Da, am aflat.
M-au autorizat să vă ofer o promovare în noua organizaţie pentru securitate.
E un drum deschis pentru un rol politic, dacă vi-l doriţi.
- Luaţi loc. - Nu, mulţumesc.
Prefer să stau în picioare.
Vlad Malevici.
Pravda l-a numit "vârcolacul din Rostov".
Vârcolac?
Am descoperit c-a petrecut doi ani într-un lagăr german în timpul războiului.
Cine reuşeşte să supravieţuiască doi ani în situaţia aia
o face doar pentru că a trădat.
Desigur, noi am repatriat un agent nazist.
Sper să fiţi de acord.
Probabil că da.
Scuzaţi, dar n-a fost crescut într-un orfelinat rusesc?
Suntem convinşi c-a fost antrenat să se răzbune pe înfrângere.
Voiau ca şi poporul rus să creadă că societatea produce asemenea monştri,
în timp ce, fără îndoială, a fost transformat şi corupt
în timpul şederii sale în occident.
Nu asta credeţi şi dvs?
- E foarte dificil. - Dificil? De ce?
E dificil de determinat cu exactitate care societate e responsabilă
de a-l fi transformat pe Vlad Malevici.
Prostii.
Dle, dacă pot, aş vrea să vă refuz oferta şi să fac propria mea cerere.
Serios?
Dă-i drumul!
Aş vrea să înfiinţez şi să iau comanda la Moscova a departamentului omucideri.
Şi ce nevoie e de un asemenea departament?
După cum aţi spus...
omuciderile au fost folosite pentru a ne distruge din interior.
Şi Vlad Malevici?
Aş zice că s-a-ntors acasă cu o inimă înveninată şi străină.
Fără îndoială.
- Bine. - Aş vrea să vă mai cer ceva.
E vorba despre generalul Nesterov.
Aş vrea ca şi el să lucreze în departament.
Cred că competenţele sale sunt exemplare.
Le-am găsit! Vreţi să le vedeţi?
- Da, vă rog. - Sunt în sala de aşteptare.
Pe aici, poftiţi.
- Poftiţi. - Da.
Veniţi.
Bună.
Ea e soţia mea, Raisa. E o...
E o învăţătoare.
Îi învaţă pe copii.
Bună.
Elena, Tamara. De ce nu luăm loc, e mai bine.
Da.
Am vrea, dacă doriţi, să vă oferim o casă.
Casa noastră.
Da.
Tu ai fost la fermă!
Păi, da.
E adevărat, dar...
- Eu... - Am vrea să ne ocupăm de voi.
Să vă îngrijim.
După cum zicea soţul meu, vă pot învăţa să scrieţi.
Să citiţi. Am putea merge în parc. Avem mulţi prieteni.
Nu vă pot da părinţii înapoi. Nu sunt în măsură.
N-o pot face, e imposibil.
Aş vrea, dar nu pot.
Şi-mi pare rău cu adevărat.
Nu vă luăm dacă nu vreţi.
- Vă putem găsi o altă familie. - Aşa este.
Vă promitem.
Nu vă vom lăsa aici.
Noi mergem să ne plimbăm, iar voi vă puteţi gândi.
Nu e nicio grabă.
Raisa!
Tu crezi că...
că eu sunt...
că eu sunt un om atât de înspăimântător?
Crezi că pot fi...
un monstru?
- Nu - Nu?
Traducerea şi adaptarea după sonor dani67(c)RoSA-Team.ro
Traducere după dublajul în limba italiană
titrarea manuală dani67(c) RoSA-Team.ro
www.rosa-team.ro
www.filmeonlinerosa.biz
Sincronizarea: sky @ Titrari.ro Team www.titrari.ro