Traducerea: bucyfall - Subtitrari-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
E cineva?
E cineva?!
Încetează.
Nu te mişca.
Ne pot vedea.
Ce-i asta?
Nu ştiu.
Unde suntem?
Unde crezi că suntem?
Careva?
- Doamne, Dumnezeule! - E în regulă. Bine?
- Eşti bine. - Ajutor! Ajutor!
Calmează-te!
- John! - Eşti în siguranţă.
Unde eşti?
La naiba!
A murit?
Cred că da.
Cerule, ce-a fost aia?
Nu ştiu.
Ce-a fost asta?
Rahat.
Ce mama dracului?
- Ce naiba?! - Toată lumea să stea pe loc!
- Doamne... - Ei văd că ne mişcăm.
Staţi nemişcaţi şi vom fi bine.
Nu ridicaţi picioarele de pe pământ.
Şi nu atingeţi pe nimeni.
Ce-i zgomotul ăla?
Doamne!
De unde se aude?
Linişte!
Bine, acum...
Calmaţi-vă, calmaţi-vă.
Nu ajută la nimic!
- Calmaţi-vă! - Nu.
- Trebuie să ne calmăm. - Lume!
Calmaţi-vă dracului!
Gândiţi... Respiraţi.
Iar s-a întâmplat.
Toată lumea să tacă o secundă!
Ştie cineva ce naibii se întâmplă?
Ne omoară.
Nu, nu ei.
Voi vedeţi asta?
Luminile de pe podea... Le vedeţi mişcându-se?
- Nu văd nimic. - Ce lumini?
- Despre ce vorbeşti? - Uitaţi-vă la mâinile voastre.
Când le mişcaţi, podeaua se schimbă.
Drace, aşa e.
Eu nu văd decât una.
Da, o văd doar pe a mea.
Cred că putem s-o vedem doar pe a noastră.
Ce ne-au făcut?
Cred că ne-au făcut ceva la mâini.
Ce înseamnă asta?
- Noi o facem. - Noi?!
Cum adică?
Noi alegem cine moare.
- La dracu'! - Ce s-a întâmplat?!
Cineva a făcut asta.
Nimeni n-a făcut nimic, bine?
Nu funcţionează, nu vezi?
- Trebuie să încercăm ceva. - Nimeni n-a făcut-o!
Bine.
Fir-ar să fie!
- Ce naiba? - Ce e în neregulă cu voi?
Vom muri cu toţii!
Am pus-o!
Doamne...
De necrezut.
E un vot.
Ce?
Votăm.
Cel care primeşte cele mai multe voturi e ucis.
De unde ştii?
Pentru că tonul se opreşte când îţi închizi mâna.
Atunci alegi.
Ar trebui să încercăm să n-o mai facem.
Lăsaţi-o baltă, cineva va greşi.
Staţi aşa.
Dacă o votăm tot pe ea?
- Da, să încercăm asta. - Bine.
N-o să meargă.
Ceva trebuie să încercăm.
Toată lumea să voteze pentru femeia moartă.
- Pe bune? Vorbeşti serios? - Hai.
Aţi ales persoana greşită.
- Ba nu. - Nu funcţionează.
Dar de ce el?
Poate era al doilea ca număr de voturi primite.
- Sau avea cele mai multe până acum? - Trebuie să încercăm ceva.
N-o să meargă, bine?
Nu putem face nimic, suntem ca şi morţi.
Să încercăm iar să nu votăm. Te rog.
- Nu o să meargă. - Trebuie să încercăm.
Bine, să nu voteze nimeni. Să aşteptăm.
De unde ştim că asta nu ne va omorî pe toţi?
10, 9, 8,
7, 6, 5...
S-a terminat?
- Doamne! - Nu vă mişcaţi!
Să nu faceţi nimic!
Nu!
Dacă nu alegem, alege singură.
Cineva trebuie să facă ceva! E clar că asta nu funcţionează.
- Când ai zis asta... - Linişte, toată lumea!
N-are sens să continuăm să ne omorâm între noi.
Ce altceva să facem, omule?
Nu avem de ales.
Ce vreau eu să spun e că putem alege să continuăm asta într-un mod anume.
Uitaţi cum stă treaba,
între runde e o pauză de un minut sau două.
- Nu e un interval prea mare. - Zău?
Poate dacă petrecem mai puţin timp îngrijorându-ne
cine e următorul care va muri şi petrecem mai mult timp
încercând să-i dăm de cap chestiei ăsteia,
vom afla ceva şi vom reuşi să oprim asta.
Ce propui?
M-am uitat prin cerc.
Şi văd cinci sau şase persoane cu vârsta de peste 70 de ani.
Dacă ăsta e un vot, eu zic ca ei să iasă primii.
Astfel, vom câştiga timp.
- Te rog. - În nici un caz, tipule.
Vorbeşti serios?
După cum văd eu lucrurile,
ei sunt următorii care vor muri în viaţa reală, corect?
- Care e diferenţa? - Are dreptate.
Bătrânii primii.
- Mi se pare corect. - Cum vine asta?
Oricum, ei vor muri primii.
Din cauze naturale, nu din cauza noastră.
- Şi care e diferenţa? - Asta e o nebunie.
- Nu avem de ales. - E aiurea rău, puştiule.
E o situaţie aiurea, dar ceva trebuie să facem.
Care e primul?
Începem cu el, iar apoi continuăm în sensul acelor de ceasornic.
1, 2, 3...
Ia stai aşa...
4, 5, 6.
Câştigăm 10 minute aşa.
Nu, nu, trebuie să mai existe o soluţie.
Ai o idee mai bună?
Oricine?
Ne pare rău.
E singura cale.
Dar am acelaşi drept la viaţă ca oricare dintre voi.
Tu ţi-ai trăit viaţa, bătrâne.
Vă rog.
Vă rog!
Bine.
Ştiu că a fost dificil, dar aţi făcut ce trebuia.
Va trebui să luăm nişte decizii dificile.
Taci odată? Am înţeles.
Ai vrut să câştigăm timp, asta am şi făcut.
Să nu-l irosim.
Să ne dăm seama ce naiba e chestia asta.
Vreo idee?
Hai! Oricine?
Dar el?
- Cine, eu? - Da. Tu trebuie să ştii ceva.
Nu ştiu nimic.
- Nu vă mint. - Da, aşa e, voi sigur trebuie să ştiţi.
Ce să ştim?
Ce zici de o invazie extraterestră?
- Nu ştiu. - Ce?!
Nu ştiu mai multe decât ştiţi voi.
- Abureli, omule. - Jur că nu ştiu nimic.
Îşi aminteşte cineva ceva?
Eu eram în Glendale.
Da, eu îmi amintesc.
Eram blocaţi în trafic, pe autostradă.
- Şi eu. - La fel şi eu.
Încercam să ieşim din oraş,
dar traficul era complet blocat, aşa că am ieşit din maşină
şi am început să fug.
Da, da, aşa e. Toată lumea fugea.
Şi apoi s-a făcut întuneric.
Asta îmi amintesc şi eu.
Şi ce s-a întâmplat?
- Am fost tras sus. - În navă?
Nu ştiu.
De o undă tractoare?
Drace!
Suntem în navă acum?
Credeţi că mai sunt şi alţi oameni care fac asta?
Alte cercuri?
Nu ar face toate astea doar pentru noi, 50 de inşi.
De ce ar face asta?
Nu ştiu. Dar când am putut vedea din nou,
eram într-o cameră mică, totul era roşu,
ca o cameră obscură.
Şi înăuntru erau multe corpuri, îngrămădite unul peste celălalt.
Am presupus că erau morţi, dar... nu ştiu.
Puteau fi doar inconştienţi.
Toată lumea, în afară de mine şi încă un tip.
- Un extraterestru? - Nu, era om.
- Cine era? Unul din noi? - Nu ştiu.
Nu-l văd aici.
În rest, totul e în ceaţă.
Îmi amintesc doar că m-am trezit aici şi am văzut un fel de gaz.
Cred că am fost drogaţi.
Îşi mai aminteşte cineva ceva?
Hai! Oricine!
Da! Da.
Mi-amintesc eu.
- Tu? - Da.
Îmi amintesc camera obscură.
Şi l-am văzut pe el.
Şi i-am văzut pe ei.
Cum arătau?
Păi, erau mari şi negri... Poate verde-închis.
Şi... uzi.
Şi vorbeau.
Semăna cu chineza.
Chineză?
Da, chineză. Sau japoneză...
Extratereştri chinezi?
Abureli. Minte.
Da, el va fi următorul votat. Încearcă să câştige timp.
Nu, jur!
Spune-le. Spune-le că m-ai văzut.
Vedeţi? Minte de îngheaţă apele.
Jur că spun adevărul.
Daţi-mi puţin timp să mă gândesc.
E un truc. Să nu-l credeţi.
Încep să-mi amintesc. Mi-amintesc... numere.
Îmi amintesc numere. Şi mai era ceva.
Ei erau...
Unde rămăsesem?
Stai. Cine e următorul?
Ea, cea cu pălărie.
Cine, eu?
Da.
Câţi ani ai?
52.
- Nu e bătrână. - E destul de bătrână.
Am stabilit să-i votăm pe cei care au mai mult de 70 de ani, nu 50.
Care e diferenţa?
E o diferenţă mare.
Haideţi, doamnă. Nu aveţi 52 de ani.
Câţi ani ai?
Nu minţi.
- Am 52 de ani. - Minciuni.
Da... De ce ai părul atât de alb?
Chimioterapie.
Am avut cancer.
În cazul ăsta, n-ar trebui să fii cheală?
Ce tip de cancer?
Cancer la sân.
Deci eşti pe moarte?
Nu. E în remisie.
Sunt mai bine acum.
Sigur?
Da.
- L-am învins. - Ar putea reveni.
Ce dracului ai?
Zic şi eu, are şanse mai mari să moară decât noi.
Nu e adevărat.
Tu eşti doctor, sau ce?
De fapt, da, sunt doctor. Boule!
Uite ce e, cu sau fără cancer, are peste 50 de ani.
În cele din urmă va trebui să iasă.
- Ce?! - N-am convenit asta.
- În nici un caz. - Adică, ce-o să facem,
o să începem să-i omorâm pe cei care au peste 40 de ani?
Eu am 43.
Vrei să fiu următorul pe care-l omori, boule?
- Ai o problemă? - Da, am o problemă.
Cred că toţi cei peste,
nu ştiu, 35 de ani, s-ar putea să aibă o problemă.
Voi ce credeţi?
Bine, hei...
Staţi o clipă.
Să...
Eu doar încerc să ajut.
Du-te dracului.
Ascultaţi.
Nu trebuie să ne fie frică să vorbim între noi.
Numai aşa putem înţelege cum să oprim asta.
Fii serios, omule. Nu vom opri asta.
- Suntem condamnaţi. - Nu ştim asta.
Exact. Încă nu ştim nimic.
Dacă voiau să ne omoare, ar fi făcut-o până acum.
Să folosim timpul pe care-l avem şi să încercăm să ne dăm seama de ce.
Bine.
Ce facem?
Poate ar trebui să ne dăm seama de ce ne-au ales pe noi.
De ce ne-au ales?
Da.
De ce ne-au ales să fim aici.
A fost un aspirator spaţial gigantic.
Nu cred că am fost selectaţi.
Are dreptate.
Ne-au ales la întâmplare.
Nu ştim asta. Poate n-a fost aşa.
Poate am fost aleşi dintr-un motiv.
Probabil un catralion de oameni fac ce facem noi în clipa de faţă.
Dar doar noi suntem aici, nu?
Eu cred că trebuie să ştim mai multe unul despre celălalt.
Poate, dacă am şti, totul va avea o logică.
Merită încercat.
Vrea cineva să înceapă?
Da.
Încep eu.
Bună, eu sunt Beth.
Locuiesc în Woodland Hills, California, dar de fel sunt din Richmond, Virginia...
Acolo m-am născut şi am crescut.
În ultimii 11 ani am lucrat în resurse umane.
Nu plănuisem asta.
De fapt, am studiat limba engleză la facultate...
Universitatea din Virginia.
Hai, Wahoos!
Am 36 de ani, sunt singură.
Fără copii.
Dar am doi nepoţi, de la sora mea Noreen.
De fapt, e sora mea geamănă.
Ce să vă mai spun?
Am un câine.
O cheamă Cloody şi e câine terrier.
Şi am două pisici, J.J. şi Ricky.
Doamne...
Cam atât am să vă spun. Ar trebui să vă mai spun ceva?
Nu, e grozav.
Ai făcut o treabă bună.
Cine vrea să fie următorul?
Ce?!
Măcar ea n-avea copii.
Da, la asta m-am gândit.
- Şi eu. - Şi ce dacă?
Nu contează. Tot o fiinţă umană era, ca oricare dintre voi.
- Cum o chema? - Beth.
Poate n-ar trebui să ne spunem numele.
De ce nu?
La ce bun?
Ce rost mai are să vorbim atunci?
Nu, fără nume. Are dreptate.
Nu trebuie să îngreunăm situaţia şi mai mult.
Aşa e. Adică, dacă suntem anonimi, e...
Ce e? E mai uşor să-i ucizi pe toţi?
Nu asta voiam să spun.
- O spun eu. - Nu contează.
Numele nu sunt necesare.
Ar trebui să vorbească altcineva.
Dar tu?
- Eu? - Da, tu eşti următorul în linie.
N-ai să vezi, omule. Nu zic nimic.
Ai văzut ce-a păţit femeia. Şi n-a zis nimic rău.
Cineva ar trebui să vorbească.
Bine. Vorbesc eu.
O să încerc să fiu concis.
- Numele meu e Craig. - Hei, fără nume.
Corect, îmi pare rău.
În fine, motivul pentru care vorbesc e că soţia mea stă lângă mine.
M-am gândit că e important.
Nu poate fi o simplă coincidenţă, nu?
Mai sunt persoane înrudite aici?
Nimeni? Persoane cu care vă cunoaşteţi?
Da.
Eu o ştiu pe ea.
Susan.
Cum?
Suntem... colegi.
Vecini...
Nu contează.
Nu e important.
Au o aventură... M-am prins.
În orice caz, voiam să vă rog, cu respect,
să nu-mi votaţi soţia.
Mă puteţi vota pe mine, dar, vă rog, cruţaţi-mi soţia.
Nu.
Ba nu, toată lumea va lua asta în consideraţie.
Bine, vă mulţumesc.
Bine.
Continuă tu.
Hai.
Hei! Vorbeşti engleza?
- E pa. - E în regulă.
Vorbesc spaniola.
Nu avem nevoie de un afurisit de translator.
Îmi pare rău, dar are dreptate.
E risipă de timp.
Ba nu e.
Ce zice?
Vezi? Deja irosim timp.
Ba nu, nu irosim. Toţi suntem oameni.
Da, toţi suntem egali aici.
N-ar trebui să omorâm pe altcineva în locul unuia
care nici măcar nu poate să contribuie la conversaţie.
Are dreptate. Nu e corect.
Pun rămăşag că nici măcar nu stă legal aici.
- Vai de mine. - Da, ce să zic,
acum îţi trebuie carte verde ca să fii răpit de extratereştri?
Ştii ce vreau să spun.
El nici n-ar trebui să fie aici.
Ce contează?
Întreabă-l dacă stătea legal în ţară.
Întreabă-l.
Nu.
Vedeţi?
Fii serios. Nu contează.
Normal că contează! Tipul ăsta probabil
o ardea prin faţa vreunei firme de construcţii
împreună cu alţi 20 de extratereştri ilegali.
În fine.
Pe când noi fugeam de nave,
el probabil alerga către una şi striga: "trabajo, trabajo!"
Ştii ceva, boule?
Tipii ăştia muncesc pe brânci pentru salariul minim pe economie.
Luând astfel slujbele americanilor.
- Aia e. - Ce? Crezi că eu nu trudesc la muncă?
Da, mai mult ca sigur biroul tău e un adevărat iad.
Hei! Hei!
- Cine, eu? - Da, tu. Te cunosc?
Mă întreb de ce.
Nu, vorbesc serios. A întrebat dacă cunoaştem pe cineva de aici.
Îl ştiu.
Nu te cunosc, omule.
Eşti mecanic în North Hollywood.
Raul.
Raul Jimenez.
- Mi-aduc aminte de tine. - Ce-a făcut?
N-am făcut nimic. Minte, omule.
Şi-a rupt cu bătaia iubita...
Foarte tare.
Adică, cred că era iubita lui.
- Sper că nu mai e. - Hai, omule.
Pe bune?
Eşti sigur că el e?
Da.
Îl ţin minte pentru că are un tatuaj sub ochiul drept.
Lacrima aia. O vedeţi?
- Du-te dracului, omule. - Ce simbolizează?
E pentru vărul meu.
A fost împuşcat.
De un porc ca tine.
Sigur, e vina mea că sunteţi infractori.
Avea 16 ani.
Un infractor în minus pe stradă.
Să ţi-o trag, omule.
E adevărat?
În legătură cu vărul lui? Nu ştiu.
Nu, în legătură cu el.
Da, e adevărat.
Spune-le.
Spune-le cum ai snopit-o în bătaie.
Şi nu era prima oară,
şi nici ultima nu va fi.
Spune-le!
- Poate n-ar trebui să categorisim lumea. - Căţeaua a primit ce merită.
- Rahat... - Asta e. Vedeţi?
Ticăloşii ăştia... Ticăloşii ăştia niciodată nu se învaţă minte.
Nu trebuia să se joace cu mine, omule!
Şi trebuia s-o rupi cu bătaia pentru asta.
Zău?
Ce-o să faci, omule?
O să mă împuşti? Asta o să faci, porcule?
Nu cred că e nevoie.
Mai recunoşti pe altcineva?
Nu, nu cred.
Da, altcineva?
Amenzi de parcare neplătite?
Dacă e important?
Poate ar trebui să desluşim cine e bun şi cine e rău.
Lumea nu funcţionează aşa, scumpete.
Aşa e.
E prea mult gri.
Dar poate asta vor să facem...
Să omorâm anumiţi oameni.
Şi cine o să ia decidă asta?
Tu?
Nu, nu eu.
Noi toţi, ca şi grup.
Ceva în genul la ce facem deja?
Adică nu facem nimic pentru a opri asta?
Nu ştim asta. S-ar putea.
Trebuie să existe un motiv pentru toate astea, nu?
Doamne, scumpete.
Nu orice lucru urât care se întâmplă pe lume trebuie să aibă un motiv.
Poate vor doar să ne privească omorându-ne între noi.
Ar trebui măcar să o luăm în consideraţie.
Ce să luăm în consideraţie?
Ce vrea ea să spună e...
Cine merită să trăiască?
Bine.
Bazându-ne pe ce?
Pe tot.
Pe valorile morale, pe ce ai făcut sau n-ai făcut în viaţă.
Cred că pe asta trebuie să ne concentrăm.
Da, avem timp berechet să dezbatem caracterul fiecăruia.
Suntem aici ca să facem ceva.
Să murim.
Hei...
Am o idee.
Ce-ar fi să...
Ce-ar fi să omorâm toţii negrii?
Despre ce vorbeşti?
Nu juca cartea cu rasa, omule. E vorba doar de şansă aici.
Zău? Corect.
De aceea mare parte din noi sunt morţi, nu?
Aici, fiecare e pe cont propriu.
Trebuie să încetezi cu rasismul, bine?
Nimeni nu dă doi bani pe asta aici.
Mie îmi pasă.
Zic şi eu.
Nu eu sunt următorul, bine?
Deja minorităţile sunt la limită.
Asta-i corect.
Tipul ăsta... Vezi ceva corect întâmplându-se aici?!
Ăsta e exact opusul corectitudinii!
Bine.
Vom vedea.
Nu te uita la mine, omule.
Tu ai început rahatul ăsta.
Hai, omule. Ştii că am dreptate, frate.
Gândeşte-te.
Ne vor elimina unul câte unul, până nu va mai rămâne nici unul dintre noi.
Sunt destui albi care au murit.
Sunt destui încă în viaţă, de asemenea.
Ce vrei să faci, mai exact, prin asta?
Să devii o ţintă?
Pentru că asta faci.
Da. Foarte isteţ din partea ta.
Pe mine nu mă vezi numărând asiatici.
Poate ar trebui să încerci.
Nu luaţi plasă la rahatul ăsta cu rasismul.
El doar încearcă să-şi salveze fundul.
Ai perfectă dreptate, ticălosule.
- Şi ce dacă? - Şi ce dacă?
Ai impresia că meriţi un bilet de favoare pentru că eşti negru?
Nimănui nu-i pasă.
Exact. Nimeni nu dă doi bani pe asta.
Nu vorbesc cu tine, prostule.
Eu încerc să te ajut, frăţică!
Taci dracului din gură şi nu mai vorbi cu mine.
Nu o să te ajute aici.
Sigur.
Pentru că afară mă ajută, nu?
Începe.
Hai să ne pară rău tuturor pentru tipul negru.
Pentru că el a trebuit să se zbată mult mai mult decât noi.
Bine.
Las-o baltă.
De parcă nu primiţi destul ajutor.
Ce dracului ai zis?
Toţi sunteţi la fel. Alergaţi peste tot,
vreţi ca lumea să vă dea lucruri, de parcă le meritaţi.
Asta e în neregulă cu ţara asta acum.
Tâmpeniile socialiste.
Ce e?
Vrei şi despăgubiri?
Adică, Iisuse...
Mai lasă-mă naibii în...
Cred că trebuie să ţinem prejudecăţile departe de treaba asta.
Nu ajută situaţia.
Aşa e, nu mai contează.
Nu, la naiba, nu. Contează!
Cum adică?
Nu am de gând să mor ca să trăiască un rasist.
Totul, fiecare lucru trebuie discutat.
Ar fi minunat dacă toţi rasiştii ar face un pas în faţă.
Uite ce e. Rasa, etnia, naţionalitatea, nu sunt importante.
Important e să aflăm cum oprim asta, împreună.
- Suntem în aceeaşi echipă. - Suntem?
Toţi vrem să trăim, nu?
Da.
Haideţi să colaborăm.
Nu ne putem întoarce unul împotriva celuilalt.
Da, asta vor ei să facem.
Cred că are dreptate. Despre asta e vorba.
Vor să le jucăm jocul.
Poate ne urmăresc acum.
- Ne studiază. - Să nu le dăm ce vor.
Exact.
Aveţi vreo idee?
Ce se întâmplă dacă forţăm egalitatea?
- Am încercat. - Nu.
Am încercat să nu votăm deloc.
Ar fi mai mult timp între runde.
Fiecare
să se voteze pe el.
Cum facem asta?
Nu ne putem vota pe noi. Nu ne lasă.
Bine, atunci fiecare să voteze pe cel din dreapta lui.
Pe cel în viaţă.
Corect, nu votaţi spaţiile goale.
Dacă o facem cum trebuie, toţi ar trebui să primim exact un vot.
8, 7, 6, 5, 4...
3, 2, 1.
Nu!
- Ce naiba?! - Fir-ar să fie!
N-a mers.
- Ce s-a întâmplat? - Am dat-o în bară.
- Să încercăm iar. - N-o să meargă! S-au gândit la toate.
Aţi votat pentru persoana din dreapta sau stânga voastră?
Am votat bine. În partea asta.
Cineva a făcut-o de oaie.
Cineva a făcut o greşeală.
Trebuie să încercăm iar.
Bine.
Cu mare atenţia de data asta, fiecare să voteze săgeata
care indică persoana din dreapta voastră.
Aţi înţeles?
Scumpete, vezi săgeata?
Săgeata asta... Vei alege săgeata aceasta, bine?
Bine. Nu, vom fi bine. Îţi promit.
- Hai! - Nu!
E egalitate. Toată lumea să voteze iar!
Ce dracului s-a întâmplat?!
- Au fost la egalitate. - Cum?
Toţi am avut acelaşi număr de voturi, nu?
Nu, nu am avut.
De unde ştii?
- Pentru că eu l-am votat pe el. - Ce?!
De ce ai face asta?
Pentru că el a votat-o pe femeia însărcinată.
L-am văzut.
Dacă nu l-aş fi votat pe el, ea ar fi moartă acum.
- Eşti sigur? - Da.
De ce ar face asta?
Uitaţi ce e...
Ştim că nu ne putem vota pe noi înşine, corect?
Ce credeţi că o să se întâmple când rămân doar doi?
Unul dintre noi va trăi.
E un joc.
E un proces de eliminare.
Ultimul bărbat pleacă de aici în viaţă.
Sau femeie.
De ce ar face ei asta?
Nu ştiu,
dar dintre fetiţă şi fata însărcinată,
sunt convins că tipul şi-a dat seama că una din ele o să rămână până la final.
Dacă ne descotorosim de ele, vom avea şanse mai mari.
Ştiţi ceva? Dacă are dreptate şi unul din noi scapă de aici,
ar trebui să fie una din ele.
De ce?
Pentru că e de bun simţ.
Fiţi serioşi.
Lucrurile stau altfel aici.
Femeile şi copiii primii... Îmi pare rău.
Dar tâmpenia asta nu mai contează.
Uită-te la femeia însărcinată.
Ea se pune ca doi oameni.
Într-un final, una din ele tot va muri, aşa că...
Care?
E în regulă. Totul va fi bine.
Nu! Nu!
Nu!
- Hai! Hai! - Să nu faceţi nimic!
Amândouă vor muri.
Trebuie să aflăm ce se întâmplă.
Ce e în neregulă cu voi, oameni?
E doar un copil. De ce aţi vota-o?
Una din ele trebuie să moară. Trebuie să decidem.
- Ba nu, nu trebuie. - Ar trebui
să nu le amestecăm în asta cât mai mult posibil.
- Să uităm de asta. - Nu, nu putem face asta.
- Nu mai putem. - De ce?
E prea periculos pentru ele. Au fost expuse.
Nimeni nu le va mai vota, nu?
Ea nu a auzit de controlul naşterilor, deci merită să trăiască?
Trebuie să luăm o decizie majoritară înainte de fiecare eliminare.
Altfel, vor fi mereu în primejdie.
Are dreptate. Trebuie să le protejăm.
Nici măcar nu ştim ce fel de copil e.
Adică, dacă e ştrengară?
Are 10 ani.
Hei, fetiţo, ai note bune la şcoală?
- Da... - Da, da.
Numai note de A?
Doamne! A luat un B.
Hai s-o omorâm.
Măcar una din ele va trebui să moară.
Ar trebui să decidem acum.
Omorâţi-le pe amândouă! Omorâţi-le naibii pe...
Voluntari nu sunt?
- Ce?! - Voluntari?
- Eşti nebun? - Nu ştiu.
Poate vrea cineva să păşească în faţă.
O fac eu.
- De ce? - Staţi puţin.
Nu trebuie să dea explicaţii.
S-a oferit voluntar, e de ajuns.
Ei bine, eu vreau să ştiu de ce o face.
Doamnă, nu e treaba ta.
Hei!
Lasă-l să răspundă.
De ce?
Cred că nu vreau să mai omor lumea.
Câţi ani ai?
16.
Nu, altcineva.
Cum adică, altcineva?
E un copil, omule.
Are 16 ani, e destul de mare.
- Destul de mare ca să ce? Să moară? - Să ia propriile decizii.
E un copil prost. Nu ştie multe.
Nu-mi pasă. Dacă te oferi voluntar, eşti voluntar.
E alegerea lui dacă vrea să moară.
Da, aşa e. Dacă cineva vrea să se ofere voluntar,
ar trebui să-i respectăm decizia, indiferent de persoană.
Fiule, cum te cheamă?
Eu sunt Shaun.
Shaun.
Eşti sigur că vrei să te oferi voluntar?
Nu.
O fac eu.
E în regulă.
Va fi mult mai uşor dacă mai găsim câţiva voluntari.
Mai uşor pentru cine? Pentru tine?
Trebuie să preluăm controlul asupra acestei situaţii.
Şi aşa e cel mai bine.
Adică, dacă tot o să murim, măcar să o facem în termenii noştri.
Da, sigur, asta o să-i înveţe minte pe extratereştri.
Facem tot ce putem, omule.
Da, e cea mai bună idee pe care o avem.
Atunci oferă-te tu voluntar.
Nu te văd pe tine păşind în faţă.
Toţi ar trebui să facem un pas în faţă.
Toată lumea, în afară de ea.
Sinucidere în masă?
Super. Hai s-o facem.
Hei, puştiule...
Mai vrei să te oferi voluntar?
Nu.
Da.
Eşti un erou, puştiule. Ştii asta?
Da, sigur că da.
Nu, vorbesc serios.
Dacă o să reuşesc să scap, o să-mi botez copilul după tine.
- Mersi, Scott. - Mulţumesc, Scott.
Boii naibii! Ştiaţi că îl cheamă Shawn.
În fine. Puştiul e un erou.
Da, ne-a făcut rost de două minute. Să-i dea cineva o medalie.
Gata, ajunge.
Ce e?
De ce te uiţi la mine?
Crezi că eu ar trebui să fiu votat?
În ultimii doi ani am fost în Afghanistan,
riscându-mi viaţa ca să vă ţin pe voi în siguranţă.
M-am întors acum două zile.
Mă duceam să-mi văd familia.
Am un copil de 7 luni care nici măcar nu ştie cine sunt.
Soţia mea...
Nu mi-am văzut soţia de...
Nu o să mor aici.
Nu voi muri.
Mă duc acasă, la soţie şi copil.
Nu-ţi face griji. Eu nu te votez.
Nici eu.
Da, vom ieşi de aici, omule.
- Sigur că da. - Hai, omule.
Mai lasă-mă. Ştie adevărul.
Toţi îl ştim. Mai bine îl acceptăm şi gata.
Terminaţi.
Vei muri, omule. Toţi vom muri.
Timpul... trece.
Da, avem nevoie de un voluntar.
Oricine.
Mă ofer eu.
Fiul meu, Oscar...
A decedat anul trecut.
Conducea... motocicleta lui.
E în regulă.
L-am iertat.
O să-l vezi iar.
Crezi asta?
Absolut.
Bine.
Mă duc în pace.
Adio, lume.
Adio.
"O să-l vezi iar".
"Absolut".
- Abureli. - Da, serios.
Doar încerca să-i ofere pace în ultimele momente ale vieţii.
Nu e nimic greşit în asta.
Ea s-a sacrificat pentru ca alţii să trăiască.
Asta nu trece neobservat.
- Cine-o spune? - Dumnezeu o spune.
De unde ştii tu?
Sunt preot.
Şi Dumnezeu veghează asupra noastră.
Are un plan. Trebuie doar să avem credinţă.
Amin.
Ajunge, omule.
Pardon?
Cu tot respectul,
astea-s baliverne.
Să stai acolo şi să vorbeşti despre credinţă
când oameni sunt omorâţi în stânga şi-n dreapta e de-a dreptul ridicol.
Omule...
Dacă chiar există un Dumnezeu,
nu dă doi bani pe noi!
Nu-i adevărat.
Cerule! Noi murim aici.
Calvarul ăsta nu se va termina până când ticălosul ăsta
ne ia pe toţi, bine?
Vrei să crezi în ceva?
Crede în asta!
Ăsta e Dumnezeu aici, bine?
Ăla e Dumnezeu, acum, aici.
Aşa că roagă-te la el, sau, mai bine, cere-i ceva.
Ce zici, Dumnezeu?
Care dintre noi va ajunge în regatul tău divin?
Hei! Încetează.
Altfel ce?
O să mă omori pentru că am o opinie?
E la fel de validă ca a ta, omule.
De fapt, dacă mă uit prin cameră, s-ar putea să am câţiva prieteni.
Cred că lumea e de acord cu mine.
95% din populaţie crede în Dumnezeu.
Tu eşti în minoritate.
95% dintre oameni sunt idioţi.
Ne faci idioţi?
Nu fac pe nimeni idiot, bine?
Tot ce zic e că... dacă există un Dumnezeu,
asta e ceva... ar permite El aşa ceva?
Ar face El aşa ceva?
Mă veţi ucide pentru că vă temeţi că am dreptate?
Ce faceţi? Sunteţi laşi?!
Aşteaptă, te rog.
Eu n-am zis nimic greşit.
- El a zis. - Cine dracului e asta!?
Se pare că Dumnezeu ţi-a acordat un răgaz.
Da.
Încă două minute.
Băieţi, o ştiu pe fata asta. Nu te cunosc?
Da, da. Te cunosc de undeva.
- Pe mine? - Da.
Eşti actriţă? Îmi pari cunoscută.
Nu, nu sunt actriţă.
Ba da, Stacy şi nu mai ştiu cum.
- Ba nu, Christina. - Christina.
- Da.
Stai puţin. Stacy e numele tău de scenă?
Nu, ţi-am spus... Nu sunt actriţă.
Asta era, da.
Actriţă, star porno... Acum înţeleg.
E o diferenţă uriaşă.
Ce?! Nu sunt star porno.
Nu cred că-i pasă cuiva pe aici, ştii?
Adică, nici eu nu mi-am dat seama până acum.
Acum ştiu.
Ce ştii?
Sunt fan înfocat.
Ce dracului faci?
- Nu fac filme porno. - Nu mi se pare o problemă.
Toată lumea trebuie să-şi câştige traiul.
Nu am o problemă cu asta.
- Nu fac filme porno. - Bine, cum zici tu.
Eu doar încerc s-o complimentez.
Minte.
Trebuie să fiu sincer cu tine.
Îmi plăceai mai mult înainte să-ţi faci îmbunătăţiri,
acum e ceva în genul...
"Uită-te la băieţii ăştia răi."
Minte.
Sunt reali?
Nu e treaba ta.
- Zici că sunt reali? - Şi ce dacă?
Jumătate din fetele din LA au sâni falşi.
Şi sunt convins că ajută la afacere.
- Nu fac filme porno! - Cine a plătit pentru ei?!
Spune-le.
E în regulă, scumpete. Cine a plătit pentru ei?
- Angajatorul tău? - Nu.
- Nu? - Adică, el a plătit, dar nu e aşa...
Acum e foarte dificil să te decizi.
David e şeful meu, dar suntem şi...
Nu sunt...
Vedeţi, Stacy s-a gândit că dacă îşi măreşte sânii,
David o va iubi.
O va iubi mai mult decât îşi iubeşte nevasta şi copiii.
Cui îi pasă că are deja o familie?
Asta nu te-a oprit până acum, nu?
Ce-o să faci, o să fugi cu el?
O să faceţi o pleiadă de copii?
O să vă luaţi o casă pe plajă?
Asta veţi face, Stacy?
Cred că ar trebui să ţinem cont de cei care au familii, copii.
De ce? Câţi copii ai?
- Am şapte copii. - Sigur că da.
- Eu am 12. - Eu 26.
Hai, vorbesc serios!
N-ar trebui să luăm asta în consideraţie?
Ba da. Da, noi avem o fiică.
Da.
Emily. Are 3 ani.
Toţi avem familii.
Copiii nu te vor salva aici.
Nu cer să fiu salvat.
Doar spun...
Dacă nu aveţi copii, ar trebui să vă oferiţi voluntari.
Mi se pare ceva rezonabil.
Poate unii dintre noi vor să aibă copii.
- Eu încă sunt un copil. - Da, şi eu.
Şi cred că dacă nu aveţi copii,
ar trebui să faceţi ce e corect şi să păşiţi în faţă.
Câţi ani ai?
Eu?
35, dar am un copil.
- Numai unul? - Da, o fiică.
- Eşti măritată? - Da.
Cu ce se ocupă soţul tău?
Eu nu...
Ce nu?
De unde interesul ăsta subit pentru mine?
Doar suntem oneşti.
M-am gândit să te întreb ceva.
Ei bine, nu sunt la tribunal,
ce-ar fi să ne povesteşti tu despre viaţa ta?
E uşor. Am 41 de ani.
Am doi băieţi, o fiică de 18 luni.
Sunt însurat cu aceeaşi femeie uimitoare de 12 ani.
Asta e tot. E rândul tău.
Rahat.
Încă aştept.
Mi-am crescut cei patru fraţi mai mici
în perioada când tata era dependent de heroină,
iar mama era în depresie clinică,
apoi am urmat facultatea Vassar printr-o bursă de studiu,
ca mai apoi să servesc în Corpul Păcii vreme de 3 ani în Nepal,
iar apoi m-am întors în State, şi de atunci am lucrat pentru un ONG.
Bine, dar tot nu mi-ai răspuns la întrebare.
Cu ce se ocupă soţul tău?
Am o soţie.
Deci eşti lesbiană.
Da, şi ce dacă? Nu are importanţă.
Nu e neapărat adevărat.
Deci, e lesbi. Mare brânză. Ce s-a întâmplat?
Ţi se pare în regulă ca un copil să fie crescut de două mame gay?
Nu mai suntem în 1950, tipule.
Pe bune, vezi-ţi de treburile tale.
Ţi se pare în regulă să creşti o fetiţă în acel mediu?
Cu două mame gay care fac sex prin toată casa?
Nu e la fel de rău ca doi bărbaţi, dar tot e greşit.
Poate e un lucru bun că eşti aici.
Îi vei da fetiţei o şansă la o viaţă normală.
Hai, omule... Unde vrei să ajungi?
- Nu sunt homofobic. - Da, sigur.
Crezi că ea e cineva pentru care merită să mori?
Ştiu că mulţi dintre voi sunteţi religioşi.
Ţara asta a fost fondată pe valorile familiale.
Femeia asta a păcătuit.
Asta nu înseamnă ceva?
Toţi am păcătuit.
Da, dar unii au păcătuit mai mult decât alţii.
Poate ăsta şi e scopul acestei chestii.
Poate... dacă ne dăm seama cine e păcătosul dintre noi,
poate treaba asta se va termina.
Habar nu avem ce vor extratereştrii.
Poate ăsta e răspunsul.
Extratereştrii vor să mor pentru că sunt gay?
Nu e ceva personal.
Eu doar încerc să opresc asta.
Crezi că sunt singura?
Laşilor.
Fiul meu e gay.
Şi nu e nimic în neregulă la el.
- Dacă avea dreptate? - Las-o baltă.
Nu în legătură cu chestia gay.
Adică, dacă unul din noi moare...
Cel pe care-l vor ei.
Şi toate astea se termină...
Iisuse, ne învârtim în cerc aici.
De ce ar vrea doar pe unul din noi?
Avem o problemă.
Ce problemă?
Tipul a zis că unul din noi ar putea scăpa cu viaţă de aici, nu?
Da.
Da, pentru că nu ne putem vota pe noi înşine.
Aşa e.
Aş vrea să ştiu ce-o să se întâmple când rămân doar doi oameni.
Cum adică?
Dacă rămân doar doi, nu-l poţi vota decât pe celălalt.
- Ar fi la egalitate. - Şi ar muri amândoi.
Nu, nu neapărat.
O persoană nu trebuie să voteze.
Ce?!
- Să se sacrifice. - Da.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că dacă se ajunge la unul de-al nostru şi unul de-al lor,
noi nu votăm.
Cineva va trebui să se sacrifice ca să-l salveze pe celălalt.
Sigur că da... Şi cine ar face asta?
Eu aş face-o.
Cum să nu.
Aş face-o. Voi nu?
Chiar nu ştiu ce-aş face.
Atunci să sperăm că nu o să se ajungă la tine.
Măcar e sincer.
Aici, adevărul te omoară.
Aici, totul te omoară.
Ar trebui să alegem pe cineva în care putem avea încredere.
Nu ne putem încrede în nimeni aici. Cred că am aflat asta până acum.
Cineva va trebui s-o facă. Ar trebui să luăm o decizie.
Nu trebuie să decidem nimic.
Cine va rămâne la sfârşit va lua acea decizie.
Şi dacă rămân ele două?
Atunci, vor trebui să ia o decizie.
Sau putem decide noi pentru ele.
N-ar fi trebuit să te măriţi cu boul ăla.
Ştiu.
Împreună.
Ce s-a întâmplat?
- Au fost la egalitate. - Foarte romantic...
Credeam că dacă nu votează nimeni, aparatul va alege aleatoriu.
Presupun că nu şi în caz de egalitate.
Vedeţi? Nu pot să trăiască amândouă.
Asta înseamnă că una trebuie să plece.
Nu se duc nicăieri.
Una din ele trebuie să moară.
Vreţi să decidă ele? Un copilaş?
E prea multă responsabilitate pentru un copil.
Are dreptate.
- Noi trebuie s-o facem. - Ce să facem?
Vrea să omorâm pe una din ele.
Eu doar zic să facem ce trebuie făcut.
Minciuni! Doar încerci să-ţi salvezi pielea.
Nu mă salvează pe mine mai mult decât pe tine,
dar ne oferă garanţia că unul din noi va scăpa de aici în viaţă.
Altfel, toţi vom muri.
Ascultaţi-mă, e un truc, bine?
Imediat ce scapă de una din ele, o va vâna pe cealaltă. Să nu vă încredeţi în el.
Dacă trebuia să alegem pe una din ele, pe care am fi ales-o?
Tu ce faci?
- Ce? - Hai, omule.
E o întrebare corectă.
Cum adică, ce muncesc?
Sigur. Normal că tipul cu vestă eleganta
începe abureala cu clasele sociale.
Hei! Încercăm să decidem cine merită să trăiască, nu?
Şi o facem în funcţie de alegerea carierei.
Eu doar zic că unii contribuie la societate mai mult decât alţii.
Cui îi pasă cu ce se ocupă? E însărcinată. Asta-i tot ce contează.
Sunt destui bebeluşi pe lume.
Adică, oamenii au mulţi bebeluşi.
Lumea are destule mame singure care trăiesc din ajutor social.
- Ea ar putea fi şomeră. - Şi ce dacă?
Nu contează.
Ce face soţul tău?
- Ce?! - Tatăl. Tatăl copilului.
Cu ce se ocupă?
- Măcar ştii cine e tatăl? - Da, ştiu.
Dar nu eşti măritată, aşa-i?
Uitaţi ce e, el... Noi aşteptăm.
Ce aşteptaţi? Îl aştepţi să iasă din închisoare?
- Fii serios! - Nu e la închisoare.
Bine. Atunci, cu ce se ocupă?
Terminaţi cu inchiziţia.
Tu cu ce te ocupi?
- Lucrez la o bancă. - Sigur că da.
Noi împrumutăm bani oamenilor ca să-şi înceapă propriile afaceri.
Are cineva de aici propria afacere?
Cât ai câştigat anul trecut?
Nu vorbesc de salarii.
Tu ai început să vorbeşti despre slujbe.
Eu vorbesc despre a fi un membru contributiv la societate.
Eu muncesc pe brânci în fiecare zi
şi niciodată, dar niciodată, nu accept pomană de la nimeni.
Eu împrumut bani oamenilor ca să-şi trăiască visurile.
Şi, în afara muncii, donez sume însemnate în scopuri caritabile.
E uşor de făcut asta când ai un salariu cu şase zerouri.
Şi tu ce faci?
Eu sunt absolventă de facultate.
În ce domeniu?
- În psihologie. - Foarte folositor.
Dar tu? Tu ce faci?
- Hai sictir, boule. - Cu ce te ocupi?
Colectezi cecurile de la pensia de invaliditate?
Ascultă ce-ţi zic, omule.
Dacă încerci să ne faci să nu te votăm,
mergi într-o direcţie greşită.
- Serios. - Uitaţi, uitaţi,
trebuie să găsim o unitate de măsură,
o modalitate de a decide cine merită să trăiască până la runda următoare.
Tot ce ştiu e că dacă unul dintre noi va trăi,
trebuie să fie una din cele două.
Cel puţin eu am ceva de spus în legătură cu asta.
Cred că ştim cu toţii ce înseamnă asta.
Da, da, are dreptate.
Ea a ieşit. Tu trebuie să fii următorul.
- Frumos, doi dintr-o lovitură. - Serios.
Cineva trebuie să iasă, nu?
Nu vezi ce fac ei aici?
Au omorât-o ca să aibă majoritatea în favoarea lor.
Ştiau că ea e de partea noastră.
- Ce parte? - Da, da, nu sunt tabere aici.
Serios? Tu nu le-ai votat niciodată pe ele două?
- Sigur că nu. - Abureală.
Nu ştiţi cine votează pe cine aici.
- Nimeni nu ştie. - Eu cred că ştim.
Oameni buni, vă rog, dacă ei câştigă
majoritatea de partea lor, le vor omorî pe amândouă.
Asta vor, să scape de ele.
Numai noi, restul, putem preveni asta.
Eşti paranoic, omule.
Bine, cine e cu mine?
Cele două fete, eu... Suntem trei.
Mai suntem 16 aici. Ne mai trebuie încă 6 ca să ajungem la 9.
- Şi e de ajuns. - Stai aşa, nouă ce?
- Nouă voturi pentru o majoritate. - Exact.
Eu mă bag.
Bun, bun. Încă cinci.
- A înţeles toată lumea? - E o nebunie.
- N-o să funcţioneze, omule. - Bine, pune-mă la socoteală.
- Şi eu. - Suntem 6.
Ne mai trebuie încă trei.
Dar voi?
Ce ne ceri să facem, mai exact?
Vă cerem să ne ajutaţi.
- Bine, dar cum? - Uite.
De fiecare dată, ei vor vota una din cele două fete.
Într-un final, vor obţine ce-şi doresc dacă nu-i oprim.
- Cum să-i oprim? - Blocându-le voturile.
Practic, jucăm defensiv.
Are dreptate. Altfel nu se poate.
- E doar un joc de numere acum. - E ridicol!
Eşti cu mine?
- Ce facem? - Nimeni nu le votează runda asta, bine?
Da, da, da, am stabilit că-l votăm pe tipul care nu vorbeşte engleza.
Acum nu ne mai poate ajuta, aşa că, după ce iese,
putem discuta ce să facem în continuare.
Ştiţi ce trebuie făcut!
Da, votaţi-o pe fetiţă!
E singura noastră şansă!
Fir-ar să fie!
Eşti jalnic, omule.
Eşti în stare să omori un copil ca să-ţi salvezi viaţa.
Da, aşa e. Vreau să trăiesc, la fel ca tine.
Nu, nu la fel ca mine. Eu n-aş face asta.
Da, sigur, vedem noi ce vei face când va fi fundul tău în joc.
Ba nu, nu cred că veţi vedea.
Ce vrea să însemne asta?
O să mă omori pe mine acum?
De ce? Pentru că vreau să trăiesc?
Sunt un om rău pentru că nu vreau să mor aici?
Ştii ceva? Bine.
Vrei să te joci cu mine? O să joc jocul tău.
Eu zic să ne descotorosim de amândouă, chiar acum,
începând cu fetiţa!
Asta ne dă tuturor o şansă să plecăm de aici în viaţă.
Şi ştiu că nu sunt singurul de aici care vrea să facă asta.
Are dreptate. Am mai rămas 15.
Nu ne trebuie decât 6 voturi ca să echilibrăm balanţa.
- Nu e un joc. - Nu, nu e.
Dar tu ai decis să-l faci un joc când ai ales o tabără.
Ei bine, noi am ales. Noi am ales tabăra care a spus că toată lumea de aici e egală.
Nimeni nu e special.
Dintre toţi oamenii, tu ar trebui să înţelegi asta.
Hei, tu.
- Nu-ţi iubeşti soţia? - Bineînţeles că o iubesc.
Şi nu vrei să-i oferi şansa de a scăpa de aici?
Cum se va întâmpla asta dacă eşti de partea lor?
Ascultă-l. Dacă alegi tabăra lor, îţi condamni soţia la moarte.
Felul nostru de a vota îi va da o şansă să trăiască.
Aşa e.
Da, da, dar...
Dar nimic!
Vrei s-o salvezi sau nu?!
Bine, bine! De acord!
- Şi eu. - Ce?
Păi, are dreptate.
Ce?!
Suntem cinci. Ne mai trebuie încă trei.
Toată lumea să voteze fetiţa.
Te votăm pe tine.
Hai! Nu vreţi să trăiţi?
Bine, faceţi-i să fie la egalitate. Amândoi vor muri.
- Aşa e corect. - Ce?!
Are dreptate. Suntem de acord.
Ce?! Ce faci?!
N-o faceţi! E doar o fetiţă!
La dracu'. Ce s-a întâmplat?
Aţi pierdut, boilor.
Du-te dracului.
- De ce n-au fost la egalitate? - Da, nu are noimă.
De ce prima oară au fost la egalitate şi a doua oară nu?
Pentru că cineva şi-a schimbat votul.
Cine?
De ce nu-ţi întrebi soţia?
Tu ai făcut-o?
Nu.
Adică... da, dar...
De ce ţi-ai schimbat votul?
Nu l-am schimbat.
A doua oară n-am votat deloc.
N-am putut. Îmi pare rău.
Sigur, pentru că eşti un om bun.
Nu te băga în asta, bine?
Doamnă, nimeni n-a zis că o să fie uşor, dar trebuie făcut.
Da, aşa e. Oricum nu pot să trăiască amândouă.
Are dreptate. Într-un final, una din ele va trebui să moară.
Trebuie să colaborăm. Altfel, ele vor câştiga.
Nu e nimic de câştigat aici, omule.
Toţi o să pierdem, bine?
Şi e în regulă.
Avem destul timp la dispoziţie să acceptăm asta.
Ne-a mai rămas un singur lucru de făcut,
să ieşim de aici cu demnitate.
Şi poate putem salva doi oameni, în loc de unul.
Dar nu se referă la ea.
El vrea să scăpăm de f-e-t-i-ţ-ă, de preferat mai devreme decât mai târziu.
Cred că ştie să silabisească.
Trebuie să terminăm odată asta.
Să smulgem bandajul brusc. De ce să-l tragem încet?
- Sunteţi depăşiţi numeric, omule. - Aşa e.
S-a terminat.
Hei.
Vrei să trăieşti, nu?
Da.
- Dar nu... - Nu vreau să omor un copil.
E în regulă.
Bine, toată lumea să-l voteze pe tipul cu o singură mână.
Te rog, omule...
Nu, nu, ascultaţi, dacă scăpăm de el,
o să echilibrăm balanţa şi vom avea mai mult timp să discutăm despre asta.
Nu e nimic de discutat.
Omule, tu doar încerci să câştigi timp pentru tine.
Încerc să câştig timp pentru toată lumea.
Ce dracu' s-a întâmplat?
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că situaţia s-a schimbat.
Oamenii au început să vadă lucrurile mai clar.
Cine a făcut asta?
G.I. Joe urmează. El e liderul haitei.
Dacă-l omorâm pe el, restul vor depune armele.
Bună idee. N-am mai rămas decât 13.
Ne trebuie doar şapte.
Ce facem?
Nu puteţi face nimic.
Noi avem majoritatea acum.
S-o votăm pe ea.
Ce?!
Vrea s-o protejeze? Hai să-l supunem unui test.
Staţi un pic, bine?
Toată lumea s-o voteze. Şi o să schimbe tabără.
Nu, aşteptaţi! Lăsaţi-mă puţin. Fii rezonabil, omule.
Sunt rezonabil. Vrei să-i dai soţiei tale o şansă?
- Da! - Atunci fă ce se cuvine!
Altfel, nu mai are decât 30 de secunde de trăit.
- Nu! - Nu există "ce se cuvine" aici!
Ba da, există! Toţi o ştim.
Dacă mă omori, vei muri, iar ea va fi următoarea.
Toţi ştim asta.
- Hai. - Îţi iubeşti soţia sau nu?
Te rog!
La dracu'! Bine! Da, îmi schimb votul!
- Alegeţi pe altcineva! - Aşteaptă!
Toată lumea să-l voteze pe tipul negru.
- Ce?! - Bine.
Duceţi-vă dracului!
Desigur.
Adevărata iubire cucereşte tot.
Ai rămas fără opţiuni, prietene.
Ei bine, tocmai v-aţi sinucis.
Felicitări! Toţi aţi făcut asta!
Şi tu...
Tocmai ţi-ai ucis soţia. Sper că eşti fericit.
Am făcut ce trebuia să fac.
Acum va muri din cauza ta.
Cel puţin, felul meu de votare îi oferea o şansă.
- Taci dracului. - Da, las-o baltă.
Probabil nici nu sunteţi însuraţi.
Ce?!
Gândiţi-vă un pic.
Care sunt şansele ca ei să fie singurul cuplu însurat de aici?
Şi ceilalţi doi se cunoşteau.
- Aşa ziceau ei. - N-o să-ţi meargă, omule.
Carevasăzică, tu zici că ei sunt însuraţi
şi s-a întâmplat să fie plasaţi fix unul lângă celălalt?
Nu prea cred.
Gândiţi-vă!
Nu e posibil ca ei să fi inventat asta?
- Nu. - De ce ne-ar minţi?
Ca să supravieţuiască. Nimeni nu vrea să omoare soţia sau soţul cuiva,
mai ales când sunt unul lângă altul.
Ei au inventat toată treaba asta ca să ne câştige simpatia.
Eşti nebun.
Zău?
De când sunteţi însuraţi?
De 5 ani.
Cum îi cheamă pe părinţii lui?
Mark şi Lisa.
La ce facultate ai fost?
UCLA.
Când e ziua lui?
- În aprilie. - Aprilie?
9 aprilie.
Care e numele lui?
Ce?
Care e numele soţului tău?
Deja şi-a zis numele.
Aşa e. L-a spus.
Când?
Prima oară când a vorbit, şi-a spus numele.
Las-o baltă, omule, bine?
Care e numele lui?
Nu ştie.
Bineînţeles că nu ştie.
Cum să nu-l ştie?
Dar nu vrea să joace jocurile voastre tâmpite.
Hai să-i punem la egalitate şi să vedem ce se întâmplă.
- Ce?! - Dacă sunt căsătoriţi,
sub nici o formă nu se vor vota unul pe altul.
Bine... Am inventat totul.
- Dar a fost ideea ei! - Ce?!
Da, da. Eu doar am urmat-o.
El a zis-o primul. Eu n-am avut nici o legătură cu asta.
Hai! E o mincinoasă! Uitaţi-vă la ea!
- Vă rog, nu mă omorâţi. - Nu, omorâţi căţeaua asta!
De ce plângi?
Taci dracului, bine?
- Nu trebuia să ne minţi. - N-am minţit.
Ba da. Ne-ai zis că eşti căsătorită.
Sunt căsătorită.
Dar nu cu el. Şi chiar am o fată, pe Emily.
N-am minţit despre asta.
Câţi oameni de aici crezi că erau însuraţi?
Aveau soţi, soţii, copii?
N-ai avut nici o problemă în a-i omorî.
- Nu i-am omorât. - Ba da.
Toţi am făcut-o.
Dar încă ai o şansă de a scăpa de aici.
Am mai rămas 11. Ne trebuie 6 voturi.
Dacă ni te alături, îţi promit că te ţin în viaţă.
Nu-l asculta. Doar încearcă să te folosească.
Vrei să pleci de aici?
Vrei să te întorci acasă şi să-ţi vezi soţul adevărat, fiica?
Da.
Bun.
Dar tu?
De partea cui eşti?
Nu vorbeşti?
Bine, nu vrea să ne spună pe cine votează.
Şi e în regulă. Înţeleg asta.
Nimeni nu vrea să-şi faci duşmani aici.
O să dau cu presupul şi-o să spun că e de partea noastră.
Ai o fiică, nu?
- Cum o cheamă? - Chloe.
E un nume frumos. Chloe.
Vrei s-o vezi iar?
Evident.
- Şi pe partenera ta? - Soţie.
- Amelia. - Chloe şi Amelia.
Vrei să-i revezi?
- Îmi pare rău. - Stai aşa.
- Stai puţin. - Hei, suntem cinci.
Doar unul ne mai trebuie.
Hai, încă unul.
- Pe cine votăm? - Pe militar.
Nu! Alegeţi pe altcineva.
- Pe doamna cu cancer. - Ce?!
Nu, nu, în regulă. Ştiţi pe cine trebuie să votaţi.
Rahat!
La dracu'!
Măiculiţă!
Ce ne facem?
E în regulă.
Bine, am mai rămas şapte.
Nu ne trebuie decât patru.
Unu, doi, trei...
E băiat sau fetiţă?
Nu ştiu.
Nu vrei să afli?
Bineînţeles că vreau.
E nevoie doar de un vot.
E foarte simplu. O singură dată.
Nu.
Te rog, nu.
Te rog.
- Te rog... - Nu, n-o voi face.
- N-o voi face. - Atunci îţi omori propriul copil.
Dar tu, omule? Vrei să trăieşti?
Ştii poziţia mea aici.
- Dar tu? - Iisuse.
Ce crezi?
Iertaţi-mă.
Nu, n-o face!
Da!
Mulţumesc, Iisuse!
Bine, acum suntem trei la trei.
Acum nu le mai poţi proteja.
Da? Vedem noi.
Eşti conştient că trebuie să alegi între tine şi ele, nu?
Aşa să fie.
Te oferi voluntar?
Dacă eu ies, şi tu ieşi.
Bine, ce zici de asta? Îţi fac o ofertă.
Mi-o dai pe una din ele şi eu ţi-o dau pe ea.
- Ce? - Facem schimb.
Pe care o vrei?
Oricare, nu contează.
Ce?! Ce faci?
Bine, s-a făcut.
Tu primeşti fetiţa, eu primesc soţia falsă.
Noi trei o vom vota pe ea. Voi trei pe ea.
De unde ştiu că pot să am încredere în tine?
- Nu. - O să votăm pe rând.
1, 2, 3.
- Bine, s-a făcut. - Staţi puţin.
E în regulă. Ai încredere în mine...
Bine. Votez eu primul.
- Dar eu... - Ai încredere în mine.
- Nu ştiu ce să zic. - E în regulă.
E în regulă. Te-am adus până aici.
- Bine. - S-o facem.
Bine.
- Ce faci? - Fă-o şi gata!
Nu, nu.
Acum ea.
E rândul tău.
Votează. E rândul tău.
Ce faci? E rândul tău.
- Hai, omule, votează! - Grăbeşte-te!
Ce faci? Votează fetiţa!
Eşti nebun?! Votează copilul!
- Ce face? Votează! - Ce faci?!
Te rog! Votează!
Votează!
Iisuse... De ce n-ai votat?
Pentru că el nu votează.
- N-a votat niciodată până acum. - Ce?!
Nici măcar n-a scos o vorbă până acum, n-a votat niciodată,
şi a ajuns până aici.
Prostănac norocos.
Poate că da.
Sau poate că nu.
Ce?
- Poate n-a fost un accident. - Despre ce vorbeşti?
Cred că există un motiv pentru care e încă în viaţă.
Da, pentru că se ascunde, sperând să nu-l observăm.
Ghici ce, amice? Ţi-a sunat ceasul.
Nu mai ai unde să te ascunzi.
Nu.
- Nu cred că despre asta e vorba. - Atunci ce e?
Gândeşte-te.
E singura persoană de aici care n-a votat niciodată.
A supravieţuit atât de mult pentru că n-a participat la votare?
Nu ştiu. S-ar putea.
Ăsta e răspunsul la toate astea.
Şi ce înseamnă asta?
Că va trăi?
Poate.
Asta îl face invincibil?
Există o singură cale de a afla.
Da...
Să vedem ce se întâmplă.
Dacă îl votăm, poate toate astea se vor opri.
Hai.
Hai...
Stai aşa.
Deci ai inventat totul?
Nu, nu.
El n-a votat niciodată.
Cel puţin, nu cred că a votat.
Şi nici n-a spus nimic. Adică, din câte îmi amintesc eu.
Nu vrea să le dea nimic.
Deja le-am dat destule.
Vrei să te votăm?
Ştie că nu avem de ales.
De ce ne fac asta?
Bănuiesc că e un experiment.
Şi asta e tot.
Da, poate.
Poate au vrut doar să înveţe lucruri despre noi.
Ce să înveţe?
Nu ştiu.
Poate au vrut doar să vadă ce am face,
pe cine am alege şi de ce.
Pentru ce?
Ca să ne înţeleagă. Pe ce punem valoare,
pe ce nu punem, ce contează pentru noi.
Obligându-ne să ne omorâm între noi?
Când omorâm pe cineva, îl judecăm,
şi spunem că e ceva în neregulă cu el.
Cred că asta căutau.
Şi ce facem acum?
Asta depinde de voi două.
Dar cum alegem?
Nu ştiu.
Dar după ce nu voi mai fi, una din voi va trebui să facă un pas în faţă,
altfel veţi muri amândouă.
Dar va trebui să luaţi o decizie.
N-o pot face eu pentru voi.
Nu aveţi mult timp.
O fac eu.
Pentru bebeluş, nu?
Foarte curajos din partea ta.
Cum te cheamă?
Katie.
Bine, Katie. Facem pasul împreună, bine?
Bine.
Aşa trebuie să se termine.
Nu mai e timp. Fă-o!
La dracu'. Hai.
Bineînţeles.
Toate astea pentru nimic?
Toate astea... Ce s-a întâmplat?
Ce? Nu-s destul de bun pentru tine?
Ce e? Nu pe mine mă voiai?
Sunt exact la fel ca restul lumii de aici!
Toţi au făcut alegeri!
Au ales să se ucidă între ei.
Asta voiai să vezi, nu?
Aia e, felicitări.
Suntem nişte ticăloşi.
Du-te dracului.
Ştim cu toţii că nu ne putem vota pe noi înşine, corect?
Ce credeţi că se va întâmpla când rămân doar două persoane?
E un joc. Un proces de eliminare.
Ultimul rămas pleacă de aici în viaţă.
Dintre fetiţă şi fată însărcinată,
sunt convins că se va ajunge la una dintre ele în final.
Va trebui să luaţi o decizie. N-o pot lua eu pentru voi.
Aşa trebuie să se termine.
Nu aveţi mult timp la dispoziţie.
Traducerea: bucyfall - Subtitrari-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania