Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
Oropsită noapte, urletul vântului
îţi intră în oase.
Un vânt ca acesta, plin de voci,
urlă ancestral la tine...
spunând poveşti,
toate vocile lor se împletesc într-una singură.
O voce este diferită.
O singură voce, şoptind acolo,
spionând din întuneric...
Acest Diavol nenorocit...
însuşi bătrânul Georgie.
Ascultaţi cu atenţie
şi vă voi depăna cum ne-am întâlnit prima dată
faţă în faţă.
Aşa am făcut cunoştinţă cu dr. Henry Goose,
omul care speram să mă videce de boala mea.
Ai pierdut ceva?
Prima întrebare:
ce secret conţine raportul lui Sixsmith
pentru care ar fi meritat să-l omori.
A doua întrebare:
este de presupus că vor ucide din nou pentru a apăra acel secret?
Şi dacă este aşa, a treia întrebare:
ce dracu caut eu aici?
În timp ce experienţa mea extinsă ca editor m-a condus departe
de amintiri şi previziuni şi de tot felul de astfel de invenţii şmechereşti,
cred că dacă tu, dragă cititorule, dacă vei avea un moment de răbdare,
vei vedea că există o raţiune în această poveste nebună.
Dragul meu Sixsmith,
m-am împuşcat în cerul gurii în această dimineaţă
cu Luger-ul lui Vyvyan Ayrs.
Adevărata sinucidere este o certitudine lentă, disciplinată.
Oamenii au decretat: "Sinuciderea este actul unui laş."
Nimic mai departe de adevăr,
pentru sinucidere e nevoie de mare curaj.
- Dacă e vreo problemă dle, apăsaţi butonul. - Mulţumesc.
În numele Ministerului meu şi al viitorului Unanimităţii,
aş dori să-ţi mulţumesc pentru acest ultim interviu.
- Bună ziua. - Permisul pentru presă.
Vă aşteptaţi la probleme?
Am fost editorul lui Dermot Hoggins, nu psihiatrul sau astrologul său,
şi adevărul crunt şi afurisit este
că n-am avut nicio idee ce va face acest om, în acea noapte.
Această plajă a fost odată sala de banchete a canibalilor,
unde cei puternici se ghiftuiau cu cei slabi iar dinţii dle, îi scuipau,
aşa cum tu sau eu am scuipa sâmburii de vişine.
Ştii cât ar valora un sfert de kil, dle?
Aminteşte-ţi că ăsta nu-i un interogatoriu sau un proces.
Versiunea ta asupra adevărului e singura care contează.
Adevărul este unic.
"Versiunile" lui sunt... neadevăruri.
Nu-i lăsa să spună că m-am ucis din dragoste.
Am fost infatuat, dar amândoi ştim în inimile noastre
care a fost singura mea iubire din scurta mea viaţă strălucită.
ATLASUL NORILOR
Traducerea şi adaptarea: AMC & Dorula Corectată şi adăugată de Gaboss
INSULELE PACIFICULUI, 1849.
Poftim, dle Ewing, cel mai puternic legământ dintre oameni,
- în afară de prescripţiile Scripturii. - Mulţumesc reverend Horrox.
Ştiu că socrul meu e sincer încântat de acest contract.
Haskell Moore este un om mare.
Generaţiile viitoare depind de oameni ca el,
- oameni capabili să spună adevărul. - Într-adevăr.
Când am întâlnit prima dată scrierile lui Haskell Moore
ideile sale m-au lovit ca şi cum ar fi fost trimise de o revelaţie divină.
Medicul meu şi cu mine am petrecut multe nopţi dezbătând concluziile dlui Moore.
Sunt de acord să admit că a elaborat o teorie convingătoare
aşa cum noi stăm aici şi ne bucurăm de acest miel divin...
în timp ce Kupaka stă alături, şi urăşte să ne servească.
Într-adevăr. Kupaka, îţi place viaţa aici cu noi, aşa-i?
Da, domnule reverend. Kupaka foarte fericit aici.
Vezi? Aceasta e "Scara civilizaţiei" a lui Moore.
E raţiunea ce stă la baza acestei ordini naturale.
Giles, taci, te rog.
Am tot auzit asta, aş vrea să ştiu ce are de spus ginerele lui despre asta.
Păi... să vedem.
Este o cercetare a voinţei lui Dumnezeu şi a naturii umane.
Şi ce are de spus despre natura femeilor?
Mă tem că este un subiect pe care preferă să-l treacă sub tăcere.
Nu ar fi primul.
Te rog, dle Ewing, continuă.
Întrebarea pe care o pune e... dacă Dumnezeu a creat lumea,
cum ştim ce lucruri le putem schimba,
şi care ar trebui să rămână sacre şi inviolabile?
Reverendul Horrox ştie cum se conduce plantaţie.
Metoda Georgiană cea mai bună, spune el.
Căldura este de nesuportat, ei cum rezistă?
Reverend Horrox spune... sclavii sunt cămile, crescuţi pentru deşert.
El spune... ei nu simt căldura ca oameni civilizaţi.
Ar trebui să te luăm de la soare.
Ce este zgomotul ăsta?
- Iată-te. - Ce s-a întâmplat?
Aşa cum am bănuit, Gusano Coco Cervello, cunoscut sub numele de viermele polinezian.
Am văzut odată creierul unui om după ce viermele intrase în el,
era ca o legumă.
Dar nu te teme, diavolul ăsta şi cu mine ne cunoaştem bine. Poftim.
N...nu ştiu ce-aş fi făcut dacă nu ne-am fi întâlnit.
Păi... pentru început, ai fi murit.
- V...voi găsi o cale de a te răsplătesc. - Nu-i nevoie, te asigur.
Sunt medic Adam, asta este datoria mea.
CAMBRIDGE, 1936.
Sixsmith, sper că vei găsi în inima ta puterea de a mă ierta.
Dle Frobisher!
Dle Robert Frobisher!
Conducerea ar dori să discute cu dvs, vă rog dle.
Dle Frobisher, deschideţi uşa, vă rog.
Ştim că sunteţi înăuntru, dle Frobisher, vă rog să ieşiţi!
A fost trimisă o scrisoare tatălui dvs, dle.
Nu mi-a plăcut să te părăsesc aşa.
N-a fost deloc despărţirea la care mă gândeam.
Când vei citi asta, voi fi în drum spre Edinburgh,
pe drumul spre faimă şi avere.
Ştiu că n-ai auzit de el, dar crede-mă,
Vyvyan Ayrs este unul dintre marii muzicieni, Sixsmith.
Tragedia este că nu a mai compus nimic nou de ani de zile, din cauza bolii.
Planul meu este să-l conving să mă angajeze ca secretar particular,
şi să-l ajut să creze o capodoperă care să mă împingă pe firmamentul muzical,
şi în cele din urmă să-l oblige pe tata să recunoască că da, fiul dezmoştenit
nu-i altul decât Robert Frobisher,
cel mai mare compozitor britanic din vremea sa.
Ştiu Sixsmith că oftezi şi-ţi scuturi capul, dar şi zâmbeşti,
şi de aceea te iubesc.
PS: Îţi mulţumesc pentru jiletcă.
Am nevoie de ceva de-al tău să-mi ţină companie.
Sfântul Gheorghe şi balaurul.
Îmi aminteşte de compunerea "Cruciadei."
Uneori tu măcelăreşti balaurul...
alteori te omoară balaurul.
Bine atunci, Frobisher nu-i aşa?
Cred că Mackerras te-a învăţat destule pentru a fi de folos.
Am această mică melodie pentru vioară ce-mi umblă prin cap, de câteva luni.
Să vedem dacă poţi s-o transcrii.
Asta a fost o notă scurtă înainte de a treia.
Uşor şi simplu, te-ai prins? Acum devine interesant.
Bine. Cânt-o din nou.
Cu plăcere, dle.
- În ce tonalitate? - În ce tonalitate? În Re minor, desigur.
- Şi tempoul? - Pentru numele lui D-zeu, ai auzit sau nu?
- Am...am nevoie de puţin timp... - Ai nevoie?
Băiete, cine lucrează pentru cine, aici?
- Îmi cer scuze. - Eşti copist sau avocat? Fii atent.
3/4 schimbi în 4/4 după 12 măsuri,
apoi din nou 3/4 în 4/5 dacă ştii să numeri atât de sus.
Începi în Sol, lasă diezul, repetă Sol diez şi apoi Mi bemol la final.
Şi aşa mai departe.
Bine. Să auzim.
Opreşte, te rog! Îmi face rău!
Cred că m-ai înţeles greşit, am spus o melodie, nu o maladie.
- Vyvyan? - Jocasta, salvează-mă.
- Ce se întâmplă aici? - Un exerciţiu inutil.
- Nu trebuie să mă prezinţi? - Nu-i nevoie, băiatul e inutil.
Cred că e mai uşor să scăpăm de el.
Fii drăguţă şi spune-i lui Henry să-l conducă pe băiat afară.
Desigur, dragule.
E frumos.
Asta e. Asta-i melodia mea.
SAN FRANCISCO, 1973.
Haide Luisa, suntem făcuţi unu pentru altu!
Luisa, Luisa, haide hai pe bune, ţi-o jur...
Îţi jur, baby... nu mă poţi părăsi. E o...
Nu ştiu dacă în viaţa anterioară, sau în viaţa viitoare, dar simt, tu şi cu mine...
Păi vezi tu, de o oră încoace mă tot gândesc cum să te arunc de la balcon.
Cine te crezi că eşti?
Scrii articole de rahat pentru o fiţuică nenorocită.
Liftul!
Mulţumesc.
E bine de ştiut că vremea cavalerismului n-a apus.
- Te simţi bine? - Cred că nu mi-am rupt niciun os.
Nu, nu, nu, stai. Lasă-mă pe mine.
Grozav. Pană de curent.
Final perfect pentru o zi perfectă.
Tot mai eşti fericită că n-a dispărut cavalerismul?
Prefer să fiu aici, decât acolo.
Presupun că dl. Kipin nu e pe gustul tău.
Tipi ca ăsta, sunt doar riscul meseriei.
- L-ai intervievat? - Da, pentru revista Spyglass.
- Luisa Rey. - Rufus Sixmith.
Rey?
Nu se întâmplă să fii rudă cu jurnalistul Lester Ray?
Da. A fost tatăl meu.
Serios? Trebuie să fie foarte mândru de tine,
că i-ai călcat pe urme.
Asta e nepoata mea, Megan.
- E drăguţă. - E fizician înăscut,
cu o minte mai bună pentru matematică decât am avut eu vreodată.
Şi-a luat doctoratul la Cambridge. Ce şoc, o femeie la Colegiul Caius!
Oferă o speranţă lumii.
E cald.
Şi noi suntem încă aici.
- Interesant semn din naştere. - Da.
Mica mea cometă. Mama era sigură că e cancerigenă,
a vrut s-o scot. Nu ştiu... îmi place.
Am cunoscut pe cineva care avea un astfel de semn.
Serios? Cine era?
Cineva la care am ţinut foarte mult.
O întrebare ipotetică pentru tine, dră Rey.
Ca jurnalist,
ce preţ ai plăti pentru a-ţi proteja sursa?
- Oricât. - Chiar şi puşcăria?
Dacă se ajunge la asta, da.
Ai fi dispusă să-ţi compromiţi siguranţa?
Tatăl meu a sfidat maşini capcană şi furia unor generali,
pentru a-şi apăra integritatea jurnalistică.
Ce fel de fiică i-aş fi dacă aş abandona când lucrurile devin dificile?
Salvaţi.
- Eşti sigură că nu ai nevoie de un taxi? - Nu, am maşină.
Dacă vreodată pot face ceva pentru tine,
- sună-mă, te rog. - Mulţumesc, aşa voi face.
Pa.
LONDRA, 2012.
A fost noaptea premiilor Lemon.
În mijlocul acestei false fericiri
îmi amintesc un moment de introspecţie.
De ce,
de ce ar alege cineva cu mintea sănătoasă să fie editor?
Exact în acel moment m-a găsit Dermot.
- Salut, Timothy. - Ce mai faci, Dermot?
Veştile proate o fac inexorabil.
A dracului pierdere de vreme.
Nu uita niciodată că Herman Melville a scris o poveste
despre marea balena albă, ce a fost puternic criticată,
şi totuşi astăzi stă în rucsacul fiecărui student serios la literatură, din lume.
Nu-mi pasă ce se întâmplă când voi muri. Vreau ca oamenii să-mi cumpere cartea acum.
Ca editor al tău, evident că nu m-ar face nimic mai fericit.
Din păcate, dintr-un motiv oarecare,
"Sandviş de unghii" nu se conectează cu publicul.
Vrei un motiv? Îţi dau eu un motiv, chiar acolo.
- Te referi la domnul Finch? - Felix, nenorocitul de Finch.
Idiotul s-a răhăţit pe cartea mea în revista sa nenorocită.
- Nu a fost aşa de rău. - Nu?
Dl Hoggins ar trebui să-şi ceară scuze
arborilor tăiaţi pentru umflatul său roman autobiografic.
400 de pagini vanitoase se termină
într-un final plat şi gol dincolo de orice închipuire.
Rămâi calm Dermot. Ce înseamnă un critic, decât unul care citeşte rapid,
arogant, dar niciodată înţelept?
- Băga-l-aş! - Dermot...
Doamnelor şi domnilor!
Avem un premiu suplimentar în seara asta, colegi scriitori.
Premiul pentru cel mai proeminent critic.
Domnul... scuze, sir Felix Fitch,
cavaler al Imperiului Britanic!
Mă întreb, care ar fi premiul meu?
Un exemplar semnat al romanului gol "Sandviş de unghii"?
Cu siguranţă, n-au rămas prea multe exemplare.
La ce se gândeşte acel condei slab, căruia îi spui imaginaţie,
pentru a sfârşi această scenă?
Cred că o să-ţi placă asta.
Acum, ăsta-i sfârşitul plat şi gol dincolo de orice închipuire.
Gândurile mele?
Ca să fiu sincer, recunosc că emoţiile evidente, şocul şi groaza,
au zburat ca Finch, imediat.
Tequila, două degete.
În adânc am trăit sentimentul ce se naşte
când tot răul e spre bine în această tragică întorsătură.
Peste noapte, Dermot "Dusty" Hoggins,
a devenit un erou cult al omului obişnuit.
"Sandviş de unghii" s-a vândut în 90.000 de exemplare
în mai puţin de două luni
Am fost pentru un scurt moment Cenuşăreasa şi toate amintirile
ghinioanelor trecute, au rămas în urmă umbrite de
visul devenit realitate.
- Tim-o-tee Cavendish, cred. - Prins cu nădragii în vine.
Programul de lucru este de la 11 la 14,
şi secretara mea ar fi fericită să programeze o întâlnire, dacă doriţi.
- Prietenii nu au nevoie de programare. - Ne place când stai aşa de confortabil.
L-am vizitat pe Dermot în celulă.
Fratele nostru are o întrebare pentru tine.
Unde sunt banii noştri nenorociţi?
Băieţi, ascultaţi.
Dermot a semnat ceea ce se numeşte acord de transfer al drepturilor de autor,
- înseamnă că din punct de vedere legal... - Dermot nu a semnat un contract nenorocit
pentru eventualitatea unui sezon nenorocit!
Poate... am putea aranja...
o sumă provizorie... ca bază pentru negocierile în curs.
Bine.
- La ce sumă ne-am gândit? - 50 de mii pentru început.
- 50 de mii sună rezonabil. - Mâine după-amiază.
- Mâine după-amiază? - În numerar, fără prostii.
- Fără cecuri. - Bani de modă veche.
Domnilor, legea spune...
Legea?
Ce face legea pentru Felix "Nenorocitul" Finch?
NEO SEOUL, 2144.
De obicei, încep cerând prizonierilor să-şi amintească cele mai timpurii amintiri
în scopul de a oferi un context pentru istoricii viitorului.
Fabricaţii nu au astfel de amintiri, Arhivare.
Un ciclu de 24 de ore la Papa Song e identic cu celelalte.
Aş putea spune că vorbeşti "Elevata" surprinzător de bine pentru cine eşti.
Este recomandat ca Oficialii Unanimităţii să vorbească o singură limbă.
Ca ofiţer al Unanimităţii îmi este interzis să vorbesc "Populara".
Desigur.
Descrie te rog un ciclu tipic de 24 de ore la Papa Song.
La ora 4:00, fiecare servitoare e trezită de auto-stimulator.
Pentru revigorare mergem apoi în camera de igienizare.
După echipare, mergem în sala de mese.
La ora 5:00 ne ocupăm posturile
şi ne pregătim să întâmpinăm pe primii consumatori ai zilei.
În următoarele 19 ore luăm comenzi, servim mâncarea şi băuturile,
completăm cu condimente, ştergem mesele şi golim coşurile de gunoi,
toate cu respectarea strictă a Primului Catehism.
Care este Primul Catehism?
"Respectă-ţi consumatorul."
După purificare finală, bem un Soapsac
şi ne întoarcem în cuşetele noastre.
Acesta este şablonul fiecărei zile.
Te-ai gândit vreodată la viitor?
Servitoarele de la Papa Song au doar un posibil viitor.
Vrei să spui "Exaltarea"?
Poţi descrie Ritualul de Avansare de anul ăsta?
În prima zi, Seer Rhee a aplicat o stea pe zgarda fiecărei servitoare.
12 stele înseamnă sfârşitul contractului nostru.
Cum te-ai simţit privind ascensiunea surorilor tale?
Încântată. Am fost fericită pentru ele.
Dar şi invidioasă.
Surorile tale servitoare, au simţit la fel?
Majoritatea dintre ele.
Aş dori să te întreb despre infama Yoona-939.
Dacă Yoona-939 te-a trezit pe tine, pe ea cine a trezit-o?
- Seer Rhee. - De ce ar trezi Seer o servitoare?
Poate că ar trebui să-l întrebi pe el, Arhivare.
Ce-i cu el?
A băut Soap.
Îl face fericit.
Iar apoi adoarme ca noi în cuşete.
Te gândeşti vreodată...
cum e sus... cu consumatorii?
Al Treilea Catehism interzice astfel de întrebări.
Da, aşa e.
Vino, şi-ţi voi arăta un secret.
Compartimentul 4, Obiecte Pierdute.
Acum, Sonmi...
Suntem înăuntrul unui secret.
- Un proiector? Nu avem voie... - Sonmi, nu va afla nimeni niciodată.
Vino.
Aceasta este o încălcare a legii cu privire la detenţie!
Nu mă voi supune unui abuz criminal.
Aceasta este o încălcare a legii cu privire la detenţie!
Nu mă voi supune unui abuz criminal.
Aţi fi putut fi eliminate. Cum ai justifica un astfel de risc?
Era prietena mea.
Descrie te rog evenimentele din 18 septembrie
din perspectiva ta.
Eram distribuită la ghişeul unu.
Nu sunt o piesă pe care o puteţi abuza.
Staţi de-o parte. Cod galben. Zona este sigură.
INSULELE HAWAIENE. 106 de ierni după Prăbuşire.
Nu, această viaţă e putredă şi amară, fără pic de satisfacţii.
De mulţi ani, aici întotdeauna venerăm puterile ascunse ale lui Sloosha.
Adam, cumnatul meu, fiul său şi cu mine ne întorceam de la Târgul Honokama.
Obiceiul lui Adam era de a se închina strămoşilor
cu ofrande şi pioşenie.
Dint-o dată, am simţit privirea acelor ochi de diavol.
Cine-i acolo?
Eşti într-un loc cam întunecat, amice.
- Georgie. - Niciun tăiş nu te apăra de nebuni.
Jonas, pleacă. Du-te, du-te!
Zachry!
Stai aici. Eşti în siguranţă aici.
La apus, Kona se va hrăni cu Adam şi cu băiatul lui.
Zachry!
Ai spus-o mereu, nu-i aşa?
"Cei slabi sunt o ciosvârtă, cei puternici din ea se-nfruptă."
Jonas!
Adevăru-adevărat ăsta e.
Toată valea vorbeşte că am sângele lui Adam şi al fiul său pe mâinile mele.
Dar Rose şi Catkin nu au crezut aceste zvonuri şi mi-au luat partea.
- Unchiule Zach, priveşte! - Da. I-am văzut.
Clarvăzătorii vin pentru schimburi de două ori pe an.
Navele lor se târăsc ciudat pe valuri,
folosind Iscusinţa de la Vechii Uns.
- Târguiala va începe în curând. - Da, du-te şi caut-o pe maică-ta.
Ce faci?
Mama spune că nu mai eşti bine de la Sloosha.
A spus să fiu cu ochii pe tine.
Ai grijă de mine în timp ce eu am grijă de capre?
Înţeleg.
Încurcătura e că, cine va avea grijă de maică-ta la schimburi?
- Nu e ageră la târguit ca mine şi ca tine. - Eşti sigur că eşti bine?
Jur, voi fi acasă la cină.
De ce Dumnezeu ni se încurcă limba atunci când avem mai mare nevoie de ea?
Dacă limba mea ar fi fost puţin mai curajoasă,
aş fi putut opri oare, toate lucrurile ce urmau să se întâmple?
- Unchiule Zach! - El e fratele meu mai mare de care-ţi ziceam.
- Ce se întâmplă surioară? - Găzduim un oaspete special.
Vă mulţumesc că mă găzduiţi cât voi sta în Vale.
- N-am spus aşa ceva, Rose. - Preoteasa spune că-i o mare onoare.
S-o găzduiască ea atunci.
Îţi aduc daruri, Zachry.
N-am nevoie de daruri de la străini.
Acu copii, săteni şi străini necunoscuţi, chiar şi Preoteasa m-au luat cu asalt,
cu gura căscată de uimire ca şi când însăşi Sonmi ar fi în bucătăria noastră.
Întrebări despre Clarvăzători şi nava lor veneau una după alta.
- Cum se mişcă vasele voastre în linişte? - Cu motoare cu fuziune.
Nimeni nu se întreba ce erau motoarele cu fuziune,
fiindcă nimeni nu dorea să pară prost în faţa celorlalţi.
Motoare cu fuziune.
Adevărul e că Meronym răspundea la întrebări,
dar nici unul dintre aceste răspunsuri nu le-a astâmpărat curiozitatea.
Tot ce au făcut acele răspunsuri a fost să-i înveţe să n-aibă încredere în ea.
E mincinoasă,
intrigantă şi băgăcioasă.
Urmăreşte-o, urmăreşte-o de-aproape.
Are secrete.
- Zachry Bailey? - Îmi pare rău că te-am trezit, Preoteasă,
am visat, se va întâmpla ceva fatal.
Intră, intră.
Sonmi ţi-a pătruns în inimă.
Da, da, să ne rugăm. Mă rog pentru tine.
Bătrânul Georgie e înfometat de sufletul tău.
Ooh, ştiam.
A pus un blestem pe visele tale.
"Podul se prăbuşeşte dedesubt."
"Mâinile-mi sângerează, nu pot da drumu'."
"Duşmanul doarme, nu-i tăia gâtul."
O prevestire...
Zachry...
ai încredere în Sonmi.
Ai grijă de avertismentele ei,
ţine-le minte
Mulţumesc. Mulţumesc Preoteasă. Mulţumesc.
Stai! Aşteaptă!
N-ai niciun motiv să te ascunzi.
Ştiu cine eşti, Sonmi-451.
Numele meu este Hae-Joo Chang.
Ce s-a întâmplat cu Seer Rhee?
O supradoză de Soap.
Păcat că a trebuit să se întâmple când totul mergea atât de bine,
pentru că acum e posibil ca Jandarmii şi adulmecătorii de ADN să afle de tine,
şi dacă o vor face, vor afla relaţia ta cu Yoona-939 şi vei fi reciclată.
Dar ai de ales.
Poţi rămâne aici cu riscul să fii descoperită...
sau ai putea veni cu mine.
- Scoate-ne de-aici, băiete! - 'Nţeles căpitane.
Vineri, 15 iulie. Am reuşit să navigăm cu refluxul de dimineaţă.
Dl Boerhaave a pus să-mi fie schimbată cabina.
Am fost pus în carantină într-o magazie, departe de ceilalţi pasageri şi de echipaj.
Henry a susţinut în zadar că viermele polinezian nu este contagios.
Nu mai contează.
Tot ce-mi doresc, e să ajung acasă şi să scap de această responsabilitate.
Dragul meu Sixsmith, am nevoie disperată de ajutorul tău.
După ultima mea scrisoare, sunt sigur că te-ai grăbit să-ţi faci bagajele,
dar nu e nevoie să vii încoace,
dacă nu cumva vrei să fii martor la renaşterea lui Robert Frobisher.
Nu-i aşa că este miraculos cum se poate schimba norocul cuiva
atât de repede, atât de complet?
La un moment dat, săream pe fereastra hotelului, iar în următorul
eram fericitul colaborator al unuia dintre cei mai mari compozitori din lume.
Singura mea problemă este că am dat accidental peste un jurnalul,
scris în 1849 de un avocat ce era pe moarte
în timpul călătoriei sale din Insulele Pacificului, spre San Francisco.
Spre marea mea tristeţe, paginile se opresc la jumătatea naraţiunii.
Jumătate din carte lipseşte. Sunt mort de curiozitate.
Poţi fi o personă respectabilă şi când treci pe la
librăria lui Otto, să-i pui o întrebare?
O carte terminată pe jumătate, este în fond o poveste de dragoste neterminată.
America iubeşte petrolul.
America este dependentă de petrol.
Unii se iluzionează cu turbine eoliene sau cu gaze de bălegar.
Dar sunt aici astăzi pentru a vă spune că leacul
pentru petrol e chiar aici. Leacul este energia nucleară.
Leacul este pe insula Swannekke.
Alo, domnişoara Rey? Îmi pare rău să te sun la această oră.
- Dr. Sixsmith? - Am nevoie de ajutor.
Am nevoie de 50.000 de lire sterline, nu de 2.000, de 50.000!
Am reverificat, dle Cavendish, suma exactă, 2343 lire sterline şi 16 pence.
Cum este posibil? Banii mi se revărsau în conturi.
Practic, datoriile dle Cavendish. Insolvabilitatea are defecte sale.
Situaţia părea dramatică, dar ştiam că
capitalul lui Timothy Cavendish
nu poate fi definit de balanţa unui contabil.
McCluskie! Ce mai fac drăgălaşii copilaşi ai tăi.
Ma chere,la telefon e obscenul Cavendish. Timothy-ul tău preferat.
Ma chere?
Ai auzit corect, biroul original al lui Charles Dickens
la 60.000 de lire.
- Cred că e un preţ corect. - Dar înregistrările noastre spun că biroul
este deja expus la muzeul Dickens.
Ce zici atunci de biroul lui Arthur Conan Doyle?
În întuneric am văzut dintr-o dată o lumină.
Sângele a fost întotdeauna mai gros ca apa.
Dacă brutele lui Hoggins vor să transforme asta într-o problemă de familie,
vor afla că clanul Cavendish e mai mult decât gata pentru sarcina asta.
Pe gonadele Diavolului, nu din nou. Pleacă şi lasă-ne în pace.
- Îţi voi spune cu frumosul o singură dată. - Mă bucur să te văd Denny.
N-o să-ţi împrumut nicio leţcaie până nu plăteşti ultimul împrumut.
- De ce ar trebui să te ajut mereu? - Denny.
Am avut o întâlnire minoră cu oamenii nepotriviţi.
Dacă nu pun mâna pe 60.000 lire, mă vor stâlci în bătaie.
Spune-le să filmeze asta pentru noi. Acum, şterge-o.
- Nu glumesc Denholme. - De ce-i asta problema mea?
Pentru că suntem fraţi. Nu ai pic de conştiinţă?
Două din pastilele mele speciale şi un pahar de gin, şi mă voi simţi bine.
Denny, ajutor.
Te rog.
- Den, cu cine vorbeşti? - Bună Georgette.
Bună, Timothy.
Bine, bine, bine.
Ai spus 60 de mii? Aceasta va dura ceva timp, dar...
temporar ştiu locul perfect în care să te ascunzi.
Încep să mă tem că nu voi mai strânge în braţe pe adorata mea Tilda.
Parazitul meu se răsuceşte noaptea provocându-mi spasme de durere
în timp ce viziunile şi vocile, obscene şi monstruoase, mă bântuie.
Domnişorule Ewing...
Ce Dumnezeu...?
Dle Ewing, nu frică, nu rău, nu ţipaţi.
Vă rog. Mă numesc Autua. Tu ştii, mine,
tu văzut Moriori bicuit mine.
Ştii mine.
Ce vrei?
Tu ajută, domnule Ewing.
Dacă nu ajuţi, eu pericol moarte.
Deja eşti în mare "pericol moarte."
"Prevestitoarea" e un vas comercial,
nu-i o "cale ferată clandestină" pentru sclavii evadaţi.
Eu marinar capabil! Am trecut proba!
Atunci îţi sugerez să te predai milei căpitanului, imediat.
Nu! Ei nu ascultă la mine.
Ei spun, "înoată înapoi acasă, negrule", şi aruncă la mine, dar tu...
tu om drept, nu? Te rog.
Căpitanul ascultă la tine, dl Ewing.
Nu, nu te pot ajuta. Mi-e teamă că soarta îţi aparţine în totalitate.
Nu vreau niciun rol în ea.
Atunci omoară eu.
- Nu fi absurd. - Dacă nu ajuţi,
omori eu, e acelaşi lucru. E adevărat, ştii asta.
Nu voi fi mâncare pentru peşti, dle Ewing. Eu mor aici e mai bine. Haide.
Fă-o rapid.
Am găsit un vechi marcator de transport, căpitane.
Ăsta trebuie să fie muntele potrivit.
Problema e că oamenilor din Vale le e frică. Ei cred că Diavolul trăieşte acolo.
Nu pot găsi pe cineva care să mă ducă în teritoriul Kona.
Meronym...
cu fiecare zi ce stai acolo, îţi creşte periculos nivelul radiaţiilor.
Visul ăsta al tău te va ucide. Şi pentru ce?
Coloniile din alte lumi s-ar putea să nu mai existe.
Trebuie să plec, căpitane.
Îţi mulţumesc c-ai venit, sunt în camera 1404.
Ajung imediat.
REACTORUL HIDRA SWANNEKKE.
Dr Sixsmith?
Sunt Luisa.
Du-te şi sună la poliţie. Imediat, sună la poliţie.
Dragul meu Sixsmith, numai tu poţi înţelege cum mă simt acum.
Astăzi, Ayrs şi cu mine am prezentat primul rezultat al cooperării noastre
lui Tadeusz Kesselring, dirijorul său favorit sosit de la Berlin.
Se numeşte "Eterna Repetare." Aş vrea să-l poţi asculta.
Este cel mai complet poem muzical care a fost compus după război,
şi-ţi spun Sixsmith, că el a avut câteva idei bune dar cele mai multe,
sunt ale mele.
Un bărbat din epoca noastră, Ayrs,
nu are dreptul la astfel de idei îndrăzneţe.
Presupun că am câştigat o bătălie sau două în războiul meu împotriva decrepitudinii.
Cina cu fazan în sos Bordeaux îmbogăţit cu cremă de unt, a fost completă.
Cât de mult mi-a plăcut să ascult doi respectabili oameni, povestind de
nebuniile şi aventurile trecute.
Singura notă falsă din toată seara a fost soţia lui Arys, Jocasta,
care s-a retras devreme.
Am simţit o nelinişte latentă. Mai târziu, l-am întrebat pe Ayris despre asta,
mi-a spus că Kesselring i-a prezentat-o cândva cu Jocasta.
Am întrebat, "Kesselring a fost îndrăgostit de ea?"
Subiectul a fost dificil. - Jocasta e evreică.
Evident, relaţia lor era imposibilă.
De ce este evident?
Poţi fi atât de ignorant de ceea ce se întâmplă în Germania?
În acest moment al vieţii mele, tot ce ştiu, Sixsmith,
este că această lume se învârte după aceleaşi forţe invizibile,
care ne-au deformat inimile.
- Ce mai faci Zachry? - La fel.
- Te deranjez? - Nu.
Dar caprele, trebuie să-ţi spun, sunt cunoscute pentru natura lor blândă.
Tot îţi datorez scuze, pentru că ţi-am intrat în casă fără să anunţ.
Scuze pentru asta.
Bine, ce s-a întâmplat, s-a întâmplat.
Te deranjează că un străin întreabă despre tribul tău?
Facem schimb, întrebare pentru întrebare.
E destul de corect.
Pentru că nu ai venit să studiezi bălegarul şi mulsul turmei.
- De ce eşti aici? - Am nevoie de un ghid.
Un ghid? Încotro?
Spre Mauna Sol.
Podul se prăbuşeşte dedesubt...
Ce-i asta?
Călcăm şi ne reîntoarcem de atâtea ori pe vechile noastre urme.
Tocmai pe când citeam un nou scenariu,
o puternică senzaţie de "deja vu" mi-a trecut prin faţa ochilor.
VIAŢA PARŢILALĂ - MISTERUL LUISEI REY de Javier Gomez
Am mai fost aici.
Într-o altă viaţă.
Ursula.
Dragostea vieţii mele...
nu m-am putut gândi la alt pertener de viaţă.
Ce s-a întâmplat cu ea?
Mai important, ce s-a întâmplat cu tânărul care a mers cu acelaşi tren
compunând sonete sufletului său pereche?
Profeţia s-a împlinit, Preoteaso. Podul s-a rupt cum ai spus.
Meronym vrea să urce până la Mauna Sol.
De ce a venit femeia asta "Clarvăzătoare" să-mi răsucească viaţa?
Să luăm aminte la vorbele lui Sonmi.
"Vieţile noastre, nu sunt numai ale noastre."
"Din pântec până în mormânt, suntem legaţi de ceilalţi."
"Trecut şi prezent."
"Şi prin fiecare crimă,"
"şi fiecare faptă bună,"
"ne recreem viitorul."
Bine ai venit în Neo Seoul.
Haide, poţi ieşi.
Asta-i probabil cea mai mare greşeală din viaţa mea, dar poftim.
Mulţumesc, domnişorule Ewing.
Ca să fiu sincer, am fost îngrijorat că ai putea încerca să mă mănânci,
dacă nu bagi ceva în stomacul ăla.
Sunteţi în siguranţă, domnişorule Ewing.
Nu place carnea albă.
Înainte de a decide ce voi face cu tine,
spune-mi de ce ai fost biciuit atât de sălbatic.
Unchiul meu a fost marinar.
El luat mine pe o balenieră francez când eu 10 ani.
Eu văzut mare parte din lume.
Eu nu sclav bun.
De ce te-ai uitat la mine?
Durerea e puternică, corect dar ochii prietenoşi mai puternici.
Eşti un sclav fugar, iar eu sunt avocat.
Cum îţi imaginezi că-i posibil să fim prieteni?
Aici e tot ce trebuie.
Iisuse! Javier Gomez, ce ţi-am spus despre săritul în balconul meu?
De ce laşi uşa deschisă dacă nu vrei să intru?
Pentru că - isteţule - singurul lucru mai rău decât săritul în balconul meu
este ideea că sari în balconul meu şi rămâi blocat acolo.
Bine.
Ce citeşti?
Nişte scrisori vechi.
Sixsmith, urzeala a căpătat o latură senzuală.
Săptămâna trecută eu şi Jocasta am devenit amanţi.
Dar nu-ţi face griji, a fost un contact fizic ca act de serviciu.
Nu mai mult decât rolul meu de copist.
Mărturisesc, inimile femeilor şi dorinţele lor, rămân un mister pentru mine.
După aceea a plâns şi mi-a mulţumit că am readus viaţa în casa lor.
Îmi este clar că, Vyvyan a fost acolo toată noaptea,
între noi, ca liniile dintre note, care deţin cheia către muzică.
PS. Cea mai bună veste dintre toate, am început propria compoziţie.
Am comandat o înregistrare veche
compusă de un tip pe nume Robert Frobisher.
Hopa, m-ai prins.
Ştiu că nu ar fi trebuit să o ascult,
dar verificând-o să mă asigur că nu-s zgârieturi,
dar, sincer...
- pur şi simplu nu mă pot opri s-o ascult. - Acesta este sextetul "Atlasul Norilor"?
Nu, e... simfonia.
SEXTETUL ATLASUL NORILOR opus 3 şi Simfonia opus 4
E frumoasă. Dar cred că am auzit-o deja.
Nu pot să-mi dau seama cum.
Mă îndoiesc că există mai mult de câteva copii în toată America de Nord.
Dar o ştiu.
Ştiu că o ştiu.
Înainte de a-mi de seama, picioarele mă aduseseră,
la Templul Sacrificiului, unde mi-am oferit virginitatea.
Înapoi la acele patru zile de Paradis, când părinţii Ursulei
au plecat în Grecia pentru un sfârşit de săptămână.
Cel puţin aşa credeam.
Ursula!
Dle! Dnă! Vă asigur că asta este complet inocentă...
Două glezne scrântite, o coastă ruptă.
Cauza oficială a accidentului înregistrată în documentele spitalului:
...păsărică.
Care ar fi şansele să mai locuiască în această casă?
Şi totuşi, acolo era, Ursula.
De ce nu i-am răspuns la telefoane sau la scrisori?
Ruşinat, infam, fără remuşcări. Trăsături ale clanului Cavendish.
Am realizat că am o şansă:
puteam pleca şi să continui cum am planificat,
sau aş putea merge să bat încrezător la uşă,
şi să mai descopăr speranţa, dacă asta ar mai fi existat.
Preoteasă vino repede, este fetiţa lui Bailey.
- Catkin? - Da, este pe moarte.
– Ce... ce-i... – Ζасh.
- Sonmi... - E de la peşte scorpion.
Vraciul spune că va muri până la asfinţit.
Nu-i corect, nu-i cinstit, dar nu se poate face nimic.
Stai nemişcată. Încărcare completă. Aici.
Oricând putem plesni carotida.
Cum te simţi?
Bine.
- Catkin este pe moarte! - Cuuum?
A dat de un peşte scorpion!
O poţi salva. Ai mirodenii speciale în acea desagă, ce o pot salva.
Consiliul Clarvăzătorilor este supus unui ordin special.
Nu am voie să fac pe zâna pentru tot ce merge rău şi să pocnesc din degete,
pentru a face bine.
Asta este o prostie. O omori pe Catkin nefăcând nimic.
Dacă eu te-aş fi lăsat pe acel pod, l-ai fi întâlnit pe Kona.
Ce-ai face dacă un Clarvăzător ar zăcea cu otrava ducându-se la plămâni şi inimă.
Dacă ar fi o rudă de-a ta?
Viaţa unui Clarvăzător este mai preţioasă decât a unui sătean din Vale?
Te voi duce la Mauna Sol. Cunosc calea.
Dacă o salvezi pe Catkin,
te voi duce prin Gura Diavolului, dacă acolo vrei să mergi.
În timp ce trecutul ne poate striga, prin vraja unei sirene,
cred că este mai bine să stau pe cursul stabilit de fratele Denny.
Semnează aici.
Şi mâine, viaţa ar putea începe mai proaspătă, proaspătă, proaspătă.
Pe aici.
Vino.
Bun venit în habitatul 3.
Securitatea la nivel maxim.
Textura desemnată.
Acesta este vechiul Seoul.
Dacă mareele vor continua să crească în această rată,
Neo Seoul va fi deasemeni sub apă în 100 de ani.
Hrana ta este aici.
Nu este cu ce eşti obişnuită, dar cred c-o să-ţi placă.
Acesta este patul tău.
Acestea sunt hainele tale.
Ale mele? Dar acestea sunt haine pentru oameni cu sânge pur.
Nu, sunt ale tale.
- Ştiai că face parte din Uniune? - Nu, dar nu ar fi contat.
De ce nu?
Deoarece a fost prima dată când cineva cu sânge pur mi-a arătat bunătate.
Mamă?
Mi-e foame.
Îţi place?
Arăţi minunat.
Ţine.
Vino aici.
Asta obişnuia să redea fişiere video, dar cipul este corupt,
blocat într-o buclă, aşa că am digitalizat-o şi am găsit restul.
Restul?
ÎNGROZITOARELE CHINURI ALE LUI TIMOTHY CAVENDISH
Ce naiba cauţi în camera mea?
Cheile... Să dăm cheile dnei Judd pentru a le ţine în siguranţă, bine?
Lasă-mi lucrurile în pace, vaco.
Deoarece eşti nou, nu te voi pune să mănânci praf de săpun.
De data asta.
Te avertizez...
nu accept limbaj trivial în Casa Aurora. De la nimeni.
Şi nu fac ameninţări deşarte dle Cavendish. Niciodată.
Voi vorbi cât de urât doresc, hoaţo!
Să mă faci să mănânc săpun?! Aş vrea să te văd încercând.
Măi să fie!
Un început dezamăgitor.
Ăsta este vreun hotel pervers sado-maso?
Eu sunt sora Noakes şi nu ai vrea să mă calci pe bătături.
Îmi pare nespus de rău că v-am făcut să aşteptaţi, miss...
- Rey, Luisa Rey, revista Spyglass. - Bine, bine.
Luisa, acesta este Joe Napier, şeful de securitate.
Am fost surprins că ţi-a dat liberă trecere.
Adică, nu mă înţelege greşit este o revistă de prestigiu, dar...
- Dacă aveţi nevoie de ceva anunţaţi-mă. - Aşa voi face.
Băieţi, totu-i bine. Mulţumesc mult.
Editorul nostru vrea să condimenteze un pic lucrurile.
Spune că publicul vrea un pic de "substanţă", aşa că...
Probabil doar un moft.
Hai, urmează-mă. Să începem cu "Ferma de pui".
Acolo ţinem "capetele de ou".
Bună dimineaţa dle. Cavendish. Vă simţiţi bine, dimineaţa asta?
Nu. M-am cazat seara trecută crezând că Aurora House este un hotel.
Fratele meu a făcut rezervarea. Ideea lui de o glumă nesărată.
Dar ascultă, aveţi o problemă mai mare în această casă.
Este o bestie nebună, pe nume Noakes,
umblând ca o apucată prin acest loc, pretinzând că e cameristă.
Dar important este că m-a lovit şi mi-a furat cheile.
Bine? Am nevoie de acele chei imediat.
Casa Aurora acum este casa dvs dle Cavendish.
- Semnătura dvs ne autorizează... - Semnătură?!
Documentul de custodie pe care l-aţi semnat seara trecută.
- Actele de şedere. - Nu, nu.
Acela era registrul hotelului.
Nu contează. Asta e prea academic.
Asta va fi o poveste de cină interesantă.
Majoritatea oaspeţilor noştri devin neliniştiţi în prima zi de şedere.
- Cheile vă rog. - Rezidenţii nu sunt...
Eu nu sunt rezident!
Acest temperament incandescent nu vă va ajuta la Casa Aurora.
Încălcaţi...
tratatul de încarcerare sau aşa ceva
şi nu voi fi supus acestui abuz criminal!
Nu voi fi supus acestui abuz criminal.
Afară, fulgi mari de zăpadă cad pe caldarâm.
Ca Soljeniţîn, care lucrând în Vermont: voi face mai mult din exil
Spre deosebire de Soljeniţîn, eu nu voi fi singur.
- Pleci undeva? - Bineînţeles că da.
Pe tărâmul celor vii!
Soylent Green este poporul!
Soylent Green este făcut din oameni!
Hei! Treci înapoi aici!
Stai departe de mine, sau va trebui să spun că şi tu
eşti complice când voi raporta poliţiei.
Am lucruri mai importante de făcut decât asta.
Atunci ia-le, însămânţează şi fertilizează-le! Porc de câine...
Corect!
Ia-ţi labele de pe mine, javră împuţită...
"Poţi menţine puterea asupra oamenilor, atât timp cât le oferi ceva."
"Ia-i cuiva tot ce are şi acel om nu va mai fi în puterea ta."
Aleksandr Soljeniţîn, filozof al secolului XX - opere complete.
A fost interzis de Unanimitate.
Cum de ştii de el?
Hae-Joo.
- Seer Chang... - Te rog, trebuie să-mi spui Hae-Joo.
Hae-Joo...
Fabricaţii pot fi extirpaţi pentru asta.
Supravieţuirea necesită de multe ori curaj.
Cunoaşterea este o oglindă, şi pentru prima dată în viaţă
mi se permitea să văd cine sunt şi cine aş putea deveni.
Du-te şi limpezeşte-ţi mintea.
Bună dimineaţa, căpitane.
Aşa crezi tu, băi sulă bleagă. Dispari!
Mă tem că nu pot face asta căpitane.
Dacă aş face-o nu v-aş putea informa despre
pasagerul clandestin pe care l-am descoperit în...
Pasager clandestin?!
Vă asigur că acest Moriori nu avea de ales.
Mi-a jurat că este marinar de primă clasă,
capabil să-şi câştige locul, dacă i se acordă o şansă.
Un clandestin, este clandestin, chiar de scoate pe dos ouă de aur.
Ţi-a explicat vreodată ceva?
Mi-a spus că idealul lor este să creeze Fabricaţi cu personalitate şi voinţă proprie.
Yoona a dat greş.
Eram ultima lor speranţă.
Trebuie să spun că, dacă toate jurnalistele ar arăta ca tine,
aş începe să reconsider feminismul.
Sunt sigură că ar aprecia suportul dvs.
Drăguţ. Bine, aşteaptă aici iar eu mă duc
să găsesc pe cineva mai deştept care să-ţi răspundă la întrebări.
Minunat.
DR. RUFUS SIXSMITH
Bine, ce ar face tata?
Cine naiba este? Ai idee cât e ceasul?
- Denny sunt eu, Tim. - Timothy?
- Unde eşti? - Cred că ştii unde naiba sunt.
Dar internaţii nu au acces la telefon.
- Ţi-a adus cineva unul? - Ştii regulile?
Am contribuit la elaborarea lor, Timmy. Am fost unul din investitorii Aurora House
timp de 12 ani. Este incredibil de profitabil.
Nu ai idee cât ar plăti oamenii să-şi închidă părinţii.
Uite Denny, te-ai distrat, dar cred că a sosit vremea să-i pui capăt.
Nu, nu, nu Timmy, de abia am început să mă distrez.
Ce tot spui? Sunt fratele tău. De ce-mi faci asta?
Întrebarea mai bună ar fi: ce ai făcut să meriţi asta?
- Nu înţeleg ce vrei să spui. - Hai frate, nu mă insulta.
Credeai că nu ştiu despre tine şi Georgette?
Georgette?
Den, nu am vrut să te rănesc.
Mă tem că ai ajuns să ispăşeşti, Timbo,
şi timpul să plăteşti pentru faptele tale.
Dеn...
Îmi pare nespus... nespus de rău.
Nu, nu, nu trebuie să-ţi ceri scuze. Exilul tău este mai mult decât suficient.
Am un scenariu în minte care te implică alături de sora Noakes şi o coadă de mătură.
Fruntea sus, Timmy! Pa-pa.
Îţi transmite dragostea lui.
Aş vrea să te întreb de noaptea în care ai fost arestată.
Îmi amintesc ascultându-i bătăile inimii.
Inima ta bate mai încet decât a noastră.
Este un sunet blând.
Mi se pare liniştitor.
- Vyvyan cât este ceasul? - Nu ştiu. Cui îi pasă.
Am auzit o melodie, băiete, la vioară.
Repede, găseşte un stilou.
Am auzit-o într-un vis. Era într-o cafenea de coşmar.
Lumini strălucitoare, în ceaţă, dar sub pământ, fără ieşire.
Şi chelnăriţele aveau toate aceeaşi faţă.
Se auzea muzica cântând, dar nu semăna cu niciuna auzită în viaţa mea.
Începea cu... Stai!
Era aşa de clară acum un minut.
Ajută-mă Robert, ajută-mă. Dispare.
Am pierdut-o.
Vă va reveni, dle.
În clipa în care nu vă mai gândiţi, va reapărea.
Eşti aşa naiv, Robert.
- Sunt orice, dar nu naiv. - Este o prăpastie între aceste scaune.
Ceea ce vreţi nu este diferit de ceea ce vreau.
Prăpastia este o iluzie.
Cum să descriu acea noapte Sixsmith?
Ceea ce s-a întâmplat între mine şi Vyvyan, depăşeşte limbajul.
Muzica i se scurgea din ochi şi respira prin buzele lui.
O muzică mai frumoasă decât oricare am auzit-o.
Ce cauţi aici?
Ne-au găsit.
Am fost cu tine toată seara, acum concentrează-te asupra mea.
Stai cu mine. Nu-ţi voi da drumul
- Dle Ewing? - Este în regulă.
Am vorbit cu dl căpitan, şi vor să audă ce ai de spus.
- Care e numele tău, băiete? - Autua, dle.
Acest gentleman creştin, care nu ştie nimic despre corăbii,
îmi spune că eşti un marinar de primă clasă.
Foarte bine, să te vedem cum cobori gabia principală, fiule.
Dle. Roderik, sticla mea e goală.
Dle. Boerhaave, pregăteşte-mi puşca.
Ce? Dle căpitan, mi-aţi dat cuvântul.
Vă... vă rog. Nu puteţi face asta.
Nimeni nu-mi spune ceea ce pot sau nu pot face pe nava mea,
în special când este vorba despre fugari negri.
Căpitane, uite, are cârlige în loc de degete.
Dle. Boerhaave, să nu-mi murdăreşti puntea.
Hae-Joo!
Căpitane, te rog.
Dacă m-aţi putea asculta...
Negriciosul e la fel de bun ca mine.
Dle. Boerhaave!
Se pare că avem un marinar în plus. Asigură-te că-şi merită cazarea.
Dle. Hooks, am găsit-o.
Era în laboratoarele chimice căutând baia.
Perfect. De ce nu preiei de aici, Sachs?
Să ne prezinţi tribul, şi s-o ghidezi pe dra Rey pe aici prin clădire.
Chestia amuzantă este că nici nu trebuia să fiu aici.
Trebuia să fiu în Seoul,
dar greva controlorilor de trafic a întors totul pe dos,
şi acum sunt aici. Ai vreodată impresia că Universul este împotriva ta?
Tot timpul.
- Te deranjează? - Nu, dă-i drumul.
Pari emoţionat, Isaac. Te agit?
Nu.
De fapt, este chiar invers.
Vrei să-mi spui de ce m-ai acoperit?
Libertatea.
Cel mai înfumurat refren al civilizaţiei.
Dar numai cei privaţi de ea au idee ce înseamnă cu adevărat.
Este o mare neînţelegere despre ce trebuie să facem cu tine.
Corprocraţii te vor eutanasiată, ca fiind un defect de construcţie.
Producătorul tău cere o perioadă de studiu,
Psihogenomicienii vor o disecţie cerebrală imediată.
Totuşi, problema pe care ai creat-o este una politică.
Ceea ce înseamnă că tu eşti problema mea.
Îmi pare destul de intrigant că în acest dispozitiv perfect conceput ...
există gânduri care au îngrozit
întreaga Unanimitate.
Mie nu mi-e teamă de asemenea gânduri, deoarece nu mă tem de adevăr.
Este o ordine naturală în această lume, Fabricato.
Şi adevărul este că această ordinde trebuie apărată.
Informează Arhivistul să se pregătească pentru extirpare.
- Da, dle. - Dle?
Îmi puteţi spune ce s-a întâmplat cu Hae-Joo Chang?
Mi s-a spus că a fost ucis.
Numai mâncare şi petreceri, Adam. E prea mult. Acum trebuie să vă odihniţi.
Odată am avut o prietenă.
Tot încerca să mă facă să citesc Carlos Castenada.
- Ai citit vreodată ceva din lucrările lui? - O da.
Dar relaţia era condamnată.
De fiecare dată aducea vorba despre karma, sau ceva în sensul ăsta,
iar eu nu mă opream din râs.
Şi totuşi, nu-mi pot explica...
Cum de ştiam ce va fi când am deschis uşa aia...
Au distrus majoritatea copiilor raportului.
Majoritatea?
Aici nu este o alegere bună, nu?
Dacă te ajut, îmi pot pierde slujba, sau mai rău.
Dacă nu o fac, mulţi oameni...
Va fi mai rău decât rău.
Trebuie să faci orice nu poţi face.
Te apasă ceva Zachry?
Chiar nu te temi să-l întâlneşti pe bătrânul Georgie pe vârful muntelui?
Îmi este teamă mai mult de vreme decât de diavol.
Nu crezi că este real?
Cine a declanşat Prăbuşirea, dacă nu bătrânul Georgie?
Adevărul-adevărat?
Vechii Uns.
Astea-s doar iluzii Vechii Uns au Iscusinţa.
Au stăpânit bolile şi seminţele, au făcut miracole şi au zburat pe cer.
Adevărat, cu totul adevărat, dar mai aveau şi altceva.
O foamete în inimile lor. O foamete mai mare decât Iscusinţa lor.
O foamete? Pentru ce?
O foamete pentru mai mult.
Credinţa, precum frica sau dragostea,
este o forţă care trebuie înţeleasă aşa cum înţelegem teoria relativităţii,
şi pricipiile incertitudinii.
Fenomene care determină cursul vieţii noastre.
Ieri, viaţa mea mergea într-o direcţie,
azi, merge în alta.
Ieri, credeam că nu voi face niciodată ceea ce am făcut azi.
Aceste forţe, care deseori reconstruiesc timpul şi spaţiul,
care ne modelează şi modifică persoana care ne imaginăm că suntem,
au apărut cu mult înainte să ne naştem şi vor continua şi după ce vom muri.
Vieţile noastre, alegerile noastre, precum traiectoriile cuantice,
sunt înţelese moment de moment
şi fiecare punct de intersecţie, fiecare întâlnire,
sugerează o nouă potenţială direcţie.
Afirmaţie: Eu m-am îndrăgostit de Luisa Rey.
Este oare posibil?
Doar ce am întâlnit-o şi totuşi...
mă simt de parcă ceva important mi s-a întâmplat.
Asta este. Melodia din visul meu.
Este din visul meu, din noaptea în care am venit în camera ta.
Asta e muzica pe care am auzit-o în capul meu.
Într-un fel ţi-am transmis-o.
Lucrez la piesa asta de săptămâni,
şi presupun că ai auzit-o şi incorporat-o în visul tău.
Am numit-o sextetul "Atlasul Norilor".
Asta cu siguranţă este rezultatul colaborării noastre.
Cred că Atlasul este singurul lucru de valoare
pe care l-am făcut în viaţa mea.
Dar ştiu că nu aş fi putut să o scriu
dacă nu te-aş fi întâlnit.
Sunt multe pasaje în Atlas, pe care le-am scris imaginându-mi cum
ne-am întâlnit iar şi iar în diferite vieţi şi
- în diferite ere. - Da.
Ceva atât de important ca asta,
nu poate fi descris ca al tău sau al meu.
Este al nostru.
Este exact ce simt, Vyvyan.
Îmi pare rău, credeam...
Credeai? Ce credeai?
Că mi-ar plăcea o mică tăvăleală cu un dandy frumuşel şi tinerel ca tine?
Îmi fac bagajele şi plec de dimineaţă.
Nu vei pleca până nu îţi voi spune eu că poţi pleca.
Vei continua să lucrezi la "Atlasul Norilor" compus de Vyvyan Ayrs.
Când va fi gata voi decide ce să fac cu tine.
Nu mă poţi ţine aici! Plec!
Mult noroc cu compusul. Sunt sigur că un neinspirat bătrân ca tine
este încă capabil de ceva memorabil.
Îţi sugerez să te gândeşti la asta, Robert.
Gândeşte-te la reputaţie.
Reputaţia este totul în societatea noastră.
Iar a ta, dragul meu dezmoştenit de tatăl tău, a expirat.
Credeai că nu ne vom interesa de cineva care trăieşte sub acoperişul nostru?
Mackerras însuşi a scris, şi citez:
"Este o prostituată a cărui legătură cu perverşii şi sodomiţii,
era ceva obişnuit în cariera lui scurtă şi ştearsă la Colegiul Caius.
Încuiaţi argintăria." Am închis citatul.
Te avertizez, dacă pleci de aici fără aprobarea mea,
toată societatea muzicală va şti de degeneratul Robert Frobisher.
După asta,
chiar dacă vei compune cea mai măreaţă sinfonie scrisă vreodată,
nimeni nu o va asculta,
deoarece nimeni nu va vrea să mai aibă nimic de-a face cu tine.
Nu te voi mai părăsi a doua oară.
V-am spus că va veni.
Două lucruri erau evidente.
Să mă spânzur de catargul din Εdіnburgh era de preferat decât
să las acel parazit să jefuiască talentul meu încă o zi.
Trebuie să-mi duc la bun sfârşit sextetul.
Nu o pot face aici, deci în seara asta plănuiesc evadarea mea.
Aşteptaţi scanarea autovehicolului.
Trecere aprobată.
Orice evadare este riscantă
O singură greşeală şi suntem la cheremul majestăţii sale.
- Ştiu, ştiu. - Am putea folosi nume de cod,
dar, adevărul este că aş fi primul care l-ar uita pe al său.
Deci, dle. Cavendish,
Ernie Blacksmith. Aceasta este dl. Meeks, şi fata mea, Veronica Costello.
- Pentru încredere. - Pentru încredere.
Ştiu, ştiu.
Cum rămâne cu papagalul? Dacă ar fi o pasăre cântătoare.
Dl Meeks este un domn onorabil.
Nu ne-ar trăda niciodată.
În plus, nimeni nu l-a auzit spunând altceva.
- Ştiu, ştiu.. - Întrebarea este, bătrâne,
crezi că poţi fi la înălţime?
Unanimitatea vă cere să vă supuneţi. Avem un cod roşu.
Pregătiţi-vă să fiţi abordaţi.
- Ce ne vom face? - Stai calmă.
"Se va termina în lacrimi". M-ai avertizat.
Bănuiesc că sunt la fel de neputincios ca Adam Ewing,
uitând că există diverse forme de minciuni şi înşelătorii,
orb la faptul că prietenul său îl otrăveşte.
Stai, te rog...
Ideea pierderii acestui inel, mă deranjează peste măsură.
Nu fi prostuţ, Adam. Sunt sigur că soţia ta
va pune sănătatea ta mai presus decât un inel de aur.
Am văzut începuturile degenerării şi nu este o privelişte frumoasă.
Cunosc un aurar excelent care lucrează cu atâta măiestrie încât
Tilda nici nu va şti că acesta a fost îndepărtat vreodată.
- Dă-mi-o! - Ia-ţi mâinile de pe budinca mea!
Nu este budinca ta, mitocan măcinat de Alzheimer ce eşti!
Deja ţi-ai mâncat-o!
Ieri mi-ai mâncat jeleul!
Ai face bine să vii aici.
Dle Cavendish!
Camera puţea de medicamente.
Curios de grele aceste pistoale.
De ce l-am luat?
Nu pot şti.
O intuiţie. Un lucru cu semnificaţie.
De la acest punct încolo,
nu mai era cale de întoarcere.
După cum arată norii, nu avem mult timp.
- Nu am nevoie de funie deşteaptă. - Bine.
Dacă vei cădea, te voi prinde.
Mâinile sus! Acum!
Mişcă! Ieşi din vehicul!
Treci jos! Jos! Acum!
Emigrant labagiu, maimuţă vorbitoare.
De ce angajează asemenea găozari unsuroşi?
Negativ, dle, este complet ilegal.
- Luaţi-l momentan. - Detectez o a doua formă de viaţă!
- Unde? - În camion.
- Verifică. - Da, dle.
Calci pe pământurile diavolului, fiu al Văii.
Am să spun o singură dată, străina asta nu urcă în vârf.
Dă drumul la frânghie.
Dacă încalci domeniul, plăteşti preţul.
Acum, dă drumul la frânghie.
Dă drumul la frânghie.
- Foxcon-1 intru în camion. - Recepţionat.
Schimb pe modul vizual.
- Ea este! - Totul e bine, nu?
Sunt atacat! Sunt atacat!
- Cine eşti? - Comandant Hae-Joo Chang.
Prim ofiţer cercetător al Uniunii Revoluţionarilor.
De ce faci asta?
Pentru că eu cred că ai puterea de a schimba această lume.
Dă-i drumul. Lasă frânghia aia.
"Mâinile-mi sângerează, nu pot da drumu'."
Mâinile-mi sângerează. Nu pot da drumu'.
Mulţumesc Zachry.
Este a doua oară când mă salvezi.
Dacă tu cazi, eu te voi prinde.
Forţă excesivă confirmată.
Opriţi-i! Opriţi-i acum.
Ce faci, băiete?
- Cred că am fost destul de clar. - Fă ce vrei. Eu plec.
Bine, Frоbіѕhеr.... Dar, voi lua eu asta.
- Dă-mi-o! - E a mea.
Te avertizez!
Având în vedere circumstanţele acestei relaţii, sunt sigur că e dreptul meu legal.
Dă-mi-o! Dă-mi-o sau jur că te omor pe loc!
Te rog, eşti un laş.
- O voi face. - Nu vei apăsa pe trăgaci.
Indivizii de genul tău nu o pot face.
Jurnalul din Pacific al lui Adam Ewing
Da. Da... bine...
Ce mai face viermele nostru astăzi, Adam?
- Cred că a pus stăpânire pe mine cu totul. - O nu, nu spune asta.
Nu trebuie să renunţi. Trebuie să te gândeşti la frumoasa ta soţie.
Trebuie să te gândeşti la Tilda.
Sunt blocaţi în tunel. I-am prins.
Vino.
Ce faci?!
Haide! Grăbeşte-te!
Nu, morţii nu rămân morţi.
Deschide-ţi urechile şi nu vor termina să bolborosească.
Ce este acest loc?
Înainte de Prăbuşire,
Vechii Uns construiau locuinţe,
mai sus de cer, între stele.
Acest loc făcea legătura cu ei.
Sonmi.
Ea este.
Vechii Uns se rugau la Sonmi la fel ca cei din Vale?
Nu.
Nu se rugau la fel.
La o parte!
Vino.
Stai aproape. Fabricaţii sunt imediat arestaţi aici.
- E liber. - Mulţumesc.
Nicio problemă, suntem parteneri. Dar trebuie să-mi spui ce se întâmplă.
Lasă-mă să-mi schimb hainele, să sun la poliţie
şi îţi promit că-ţi spun totul dimineaţă.
Bine, dar sper că realizezi că ai spus exact
ce spune orice personaj în orice thriller decent,
- înainte de a fi ucis. - Noapte bună Javier.
Ce ai vrut să spui adineaori,
că Vechii Uns şi cei din Vale nu se roagă la fel la Sonmi?
Vechii Uns... erau diferiţi.
Diferiţi? Cum?
Vrei să ştii adevărul-adevărat?
- Aici locuieşti? - Aici s-a născut Uniunea.
Sonmi nu era o zeiţă. A murit cu sute de ani în urmă
într-o peninsulă îndepărtată, pustie acum.
Poftim?
Cunosc credinţa celor din Vale. Ştiu că Preoteasa vă învaţă
că Sonmi a fost un miracol, născută din Zeul Înţelepciunii Darwin.
Acesta nu e adevărul-adevărat.
Viaţa ei a fost tristă şi dreaptă
şi a murit încercând să schimbe gândirea Vechilor Uns.
Minciuni, nimic decât minciuni.
Nu, nu... minţi!
- Natura vieţii noastre nemuritoare... - Sonmi?
Înainte de a muri, a vorbit despre faptele şi îndatoririle sale.
Vorbele sale sunt o binecuvântare, arătându-mi care e adevărul-adevărat.
Cât timp vei mai asculta asta? Cât timp vei mai sta acolo
şi vei lăsa o străină să-ţi terfelească credinţa cu minciunile ei?
Vieţile noastre nu ne aparţin
din pântec până în mormânt, suntem legaţi de ceilalţi
Zachry, eşti bine?
Termină-ţi gândul.
Dacă voiam să te omor, erai deja moartă.
Nu vreau să te rănesc, vreau doar să vorbim.
Fii calmă, bine?
Şi eu dacă voiam să te ucid, ai fi deja mort.
Cum te simţi? Bun început de conversaţie, nu-i aşa?
Eşti fiica lui Lester Rey, asta e sigur.
- L-ai cunoscut pe tata? - În războiul corean.
Am fost în unitatea 21.
Eu sunt cel din spate, lângă tatăl tău.
UN REPORTER SALVEAZĂ UN PLUTON
Mortierul a căzut aşa de aproape de parcă mi-ar fi scăpat din fund.
Dacă tatăl tău nu ar fi făcut ceea ce a făcut, nu aş mai fi aici.
Cred că amândoi suntem în situaţia asta.
Nu ai vrut să dai drumul la frânghie
pen'că pofteşti după acea carne cafenie şi dulce.
Acum am priceput tot. Această curvă cu piele de cacao,
şi cu masca ei inteligentă, zâmbind ţi-a cucerit încrederea, să o aduci aici,
săpând şi scormonind. Şi pentru ce? Pentru ce, prostule?
Ei vor insula. Clarvăzătorii o vor pe toată.
Păcătuieşti ca Iuda pentru o bucată de cur.
Nu face parte din tribul tău. Nu este nici culoarea ta.
Această curvă ignoră moştenirea şi tradiţiile voastre,
împrăştiind uluitoarele ei minciuni pe care tu le-ai înghiţit, blestematule!
- Nu este adevărat. - Nu? Atunci fă ceva, opreşte-o!
Ia cuţitul şi spintecă-i gâtlejul.
Protejează-ţi tribul, protejează-ţi sora,
pe micuţa Catkin, omoar-o acum, înainte să fie prea târziu.
Te vor ucide.
- Nu-i cunoşti pe aceşti oameni ca mine. - Da?
Dacă doar atât ai venit să-mi spui,
ai cam întârziat. Cineva m-a împins de pe podul Ѕwаnnеkkе.
Au luat-o razna.
- Ştii cine a făcut-o? - Un contractor, pe nume Bill Smoke...
- şi... - Ce?
- Au ajuns la Sachs. - Isaac?
A fost o bombă în avionul său.
Presa dă vina pe Organizaţia pentru Eliberarea Palestinei.
Era o ameninţare, precum Sixsmith şi ca tine.
Lăsaţi-i să treacă.
Sonmi-451, sunt foarte onorat să te întâlnesc.
Eu sunt generalul An-kor Apis, liderul Uniunii.
- Cine-l plăteşte? - Acelaşi tip care mă plăteşte şi pe mine.
Lloyd Hooks?
Hughes & Pikes Consulting.
Am auzit de ei.
Ei fac lobby pentru companii petroliere.
Dar de ce mai marii petrolului l-ar angaja pe Lloyd Hooks
să conducă un reactor nuclear?
Ai aceeaşi privire ca tatăl tău. Înţelegi, nu?
Hooks nu vrea raportul descoperit, deoarece nu vrea reactorul reparat.
Vrea să eşueze.
Aici e vorba de viitorul energetic al acestei ţări.
Îşi doresc să explodeze... haosul şi carnagiul.
Şi cu cât mai mulţi morţi, cu atât mai bine.
Nu mă pot gândi la nimic. Îmi vâjâie cuvintele şi grijile ca-ntr-un viespar.
Spuse şi aduse de tine.
Ai intrat în vieţile noastre
vorbindu-ne de adevărul-adevărat, dar niciodată spunând tot adevărul.
- Vreau să ştiu ce faci. - Ţi-am spus,
am venit să trimit o rugă de ajutor.
Ajutor a ce?
Să vină să ne fure pământurile? Să ne facă sclavi pe toţi? Ce vrei?
Clarvăzătorii mor Zachry, precum Catkin.
Această lume m-a otrăvit, pe mine şi pe tot poporul meu.
Dacă nu primim ajutor, dacă nu găsim o casă în afara ei...
Spun adevărul, nu vom supravieţui.
Nu vom supravieţui.
Ayrs şi-a pus câinii să mă caute.
Glonţul a trecut prin el şi nu i-a omorât decât un pic mai mult din apetit.
Şi acum caută răzbunare.
Va trebui să suport consecinţele.
- Trebuie să sun la poliţie. - Nu va ajuta.
Cum ştiu că nu mă minţi?
Smoke va veni după mine, când îşi va da seama că sunt cu tine.
Avem nevoie de acel raport. Fără el, nu te pot proteja la infinit.
- Generale Apis... - Tu, draga mea,
eşti dovada că eforturile nu au fost făcute în van.
Dar eu sunt doar o chelnăriţă.
Nu am fost programată să modific realitatea.
Niciun revoluţionar nu a fost, vreodată.
Îmi pare rău, nu pot face ce-mi ceri.
Ar fi o alegere dificilă pentru oricine.
Dar, înaite de a lua decizia finală,
mai este un lucru pe care aş vrea să-l vezi,
pentru a înţelege pe deplin pentru ceea ce luptăm.
Ţine-mi pumnii.
Dacă rugăciunile ţi-ar fi ascultate...
niciun Clarvăzător nu se va mai întoarce vreodată în Vale?
Cei care doresc să vină cu noi, sunt bineveniţi.
Valea este casa mea.
Eşti bine?
Ştiu... că este interzis.
Sixsmith, urc scările de la Scott Monument în fiecare dimineaţă,
şi totul devine clar.
Mi-aş dori să te fac să vezi această strălucire.
Nu te teme, totul este bine.
Totul este perfect şi al dracului de bine.
Acum înţeleg. Graniţele dintre zgomot şi sunet sunt doar convenţiile.
Toate graniţele sunt convenţii, care aşteaptă să fie trecute.
Un om poate depăşi orice convenţie,
doar dacă acel om concepe că poate s-o facă.
În asemenea momente, pot să-ţi simt inima bătând, la fel de clar ca pe a mea
şi ştiu că separarea noastră este o iluzie.
Viaţa mea, se extinde mult dincolo de limitările mele.
Vine furtuna, dle Ewing. Te voi duce sub punte.
Nu conduc o afacere de caritate. Afară!
Cară-te!
Dle. Ewing.
O-o-o vorbă dacă îmi permiteţi.
Trăim vremuri periculoase.
Ce mai scandal. Se spune că acest cuţitar Robert Frobisher,
este un compozitor.
Şi tu eşti un compozitor, nu-i aşa dle. Ewing?
- Ce doreşti?
- Poliţiştii au cerut să-mi percheziţioneze camerele.
Ştiu că munciţi din greu, aşa că le-am spus că nu este nimeni la nivelul trei.
Costă cam multe parale ca să ţii un întreg etaj gol.
Asta e tot ce am.
Ce vestă minunată.
- Dacă nu sunt importante, de ce le citeşti? - Nu ştiu.
Poate... încerc să înţeleg ceva.
Ce?
De ce facem aceleaşi greşeli la infinit.
- Poate ar trebui s-o întrebi pe Megan. - Ce?
- Cunoşti o Megan? - Este nepoata lui.
Cum de ştii asta?
Se pare că el i-a trimis ei un colet.
Poate a folosit plicul în care ţinea scrisorile.
Haide Luisa, prima regulă în a scrie romane poliţiste:
Un indiciu bun duce la alt indiciu.
Când "Îngrozitoarele chinuri ale lui Timothy Cavendish" va deveni film,
mă gândesc ca eroul să fie un actor ce are un pic din sir Lawrence Olivier,
cu o tentă de Michael Caine.
- Cine naiba este? - Dr. Conway de la Casa Aurora.
- Ţin locul dr. Roth. - Este vorba de mama?
Este dle Hotchkiss. Cred că trebuie să veniţi. Nu va rezista peste noapte.
Din nefericire, este un moment nepotrivit pentru noi.
- Chiar trebuie să venim acum? - Nu, nu este necesar,
dar a întrebat de dv. în mod special. Şi pare supărată de testamentul pierdut.
Voi ajunge imediat.
Planul era format din o mulţime de dominouri,
care începea cu Earnie ce trebuia s-o anunţe de moartea mea pe sora Noakes.
Ştiu, ştiu.
Întreaga ambuscadă se baza pe liniştea dlui. Meeks.
Ştiu, ştiu.
Dle Cavendish?
Totul este în regulă?
Să nu mă laşi aici.
Dle Cavendish?
Totuşi, dle. Cavendish, regulamentul...
Vrăjitoareo!
Dle. Hotchkiss, mama dvs este cea mai bună prietenă a mea.
Grăbiţi-vă
Şi cu asta, adio!
Care tradusă literalmente din franceză înseamnă "predaţi-vă în faţa Domnului".
Îl am pe Joe Napier pe linia 1 dle. Hooks. Spune că e urgent.
Pentru Dumnezeu Joe, deja am întârziat. Ce este?
Am primit un telefon de la acea reporteriţă, Rey.
- Întreba de Sixsmith. - Înţeleg.
Ai spus că nu va face probleme.
Unele probleme sunt mai viguroase decât altele, Joe.
- Unde naiba e cheia?! - Nu a lăsat-o în contact.
Soţia lui conducea. A luat-o cu ea!
Blestemata de muiare a luat nenorocita de cheie cu ea!
- Oh, Sfântă Dulce Jude, ce facem acum?! - Uită-te sub parasolar.
Da!
- Şi ce este?! Nu e o cheie?! - Ce ar putea fi?
Cum funcţionează?!
- La naiba! - O, nu!
Gândeşte-te la ceva. Tu eşti geniul!
Ne-am ars.
Minunat. Nici eu nu cred că voi face asta.
- Chestia asta merge? Mă auzi? - Continuă să mergi.
Cred că e în spatele meu.
Orice ai face, nu te uita înapoi.
Ieşi din maşina mea!
Te voi băga direct în comă dacă nu deschizi uşa, Cavendish!
Tu, ieşi!
Apasă acel buton START!
O nu. E dl Meek. Chiar vrea să vină.
Afurisitu dracului!
Unul pentru toţi şi toţi pentru unul?
Poarta!
Veronica, vrei să deschizi uşa pentru dl. Meeks?
Bună dle. Meeks. Decolăm pentru o plimbare în libertate.
Ştiu, ştiu.
- Viteză maximă! - Ce amuzant.
- O, nu! - Calc-o la podea, Cavendish!
Merge strună!
Hai Adam, nu mai pierde timpul. Trebuie neapărat să bei asta.
Viermele ripostează. Ştiu că ţi-e greu
dar întotdeauna este întuneric înaintea zorilor.
Dle Ewing?
Dl Ewing este în punctul critic al tratamentului său.
Următoarele ore vor determina dacă trăieşte sau moare.
- Atunci, voi sta aici. - Nu, nu poţi.
Trebuie. Dl Ewing mi-a salvat viaţa. E datoria mea.
Ascultă-mă maimuţă.
Dl Ewing nu te vrea în preajma lui. Poate chiar tu l-ai infectat!
M-a rugat, şi citez: "ţine acel negru jegos departe de mine!"
Te rog, respectă-i dorinţa!
- Unde s-a dus? - Nu ştiu.
La naiba.
Pentru libertate.
Asta a fost. Anglia reuşeşte încă o dată. Scoţia e învinsă şi pierde calificarea...
O să vă pară rău în modalităţi în care nici nu vă puteţi imagina.
Ajutooor!
- La naiba! - Joe!
- Nu imigranţi aici, nu imigranţi aici. - Ascultă,
nu sunt inspector. Am nevoie de ajutorul tău.
Nu înţeleg!
Nu vrem nici noi poliţia aici, dar este cineva care vrea să mă omoare.
Avem nevoie de ajutorul tău.
Nu este niciun scoţian adevărat aici?!
Ăştia trei bufoni de englezi,
ne calcă în picioare drepturile!
Aceşti oameni sunt ai mei.
M-au abuzat pe mine şi pe prietenii mei
şi avem nevoie de un pic de ajutor!
Bunicule.
Nu te vom dezamăgi.
Ia ascultă aici greţosule, du-te şi plimbă-ţi fustanela...
Doi oameni au intrat aici. Unde s-au dus?
Pe unde s-au dus?!
Taci!
Taci dracu din gură!
Mexicancă nenorocită.
Ce? Ce este Adam?
Cum să te înţeleg când aiurezi şi tremuri?
Lasă-mă să ghicesc. Este ceva ce sună ca:
"O, Henry cum ai putut să-mi faci asta?"
"Credeam că suntem prieteni." Din nefericire, te înşeli.
Te înşeli precum Horrox şi caraghiosul de socru-tău.
Este o singură regulă ce leagă toţi oamenii,
un principiu ce guvernează şi defineşte toate relaţiile de pe Pământ:
"Cei slabi sunt o ciosvârtă, cei puternici din ea se-nfruptă."
Pe acolo.
I-am spus lui Hooks că nu poţi fi de încredere, Joe.
Tu eşti următorul, nemernicule.
Face parte din afacere. Bucură-te de pensionare.
Αmаbа... а еѕtе... реrrо!
Şi nu mă face mexicancă nenorocită.
"De ce?", întrebi. Este chiar simplu.
Ai aur în cufăr. Îl vreau.
Şi pentru asta te-am ucis.
Stai departe de dl Ewing sau te ucid!
Dle Ewing, dle Ewing...
Trebuie să verşi totul afară. Haide, dle. Ewing.
- Ce a fost asta? - Războinici Kona. Strigătul de luptă.
Zachry!
- Nu, nu, Sonmi, nu... - Zachry!
Asta a vrut generalul să văd?
Sfârşitul se apropie de mine.
Incapabil de a mânca sau a dormi.
Precum Ewing, "pasiunea pământească" a devenit un ştreang.
Aş prefera să devină muzică.
Cred că vor ajunge la "Exaltare", dar nu se va întâmpla asta, nu-i aşa?
Bun venit.
Ia un loc.
Doar relaxează-te.
Facem asta să-ţi îndepărtăm colierul.
Nu...
"Duşmanul doarme, nu-i tăia gâtul."
Industria genomică cere o cantitate impresionantă de biomaterie.
pentru rezervoarele-pântec şi...
mai important, pentru a susţine forţa de muncă specializată.
Reciclarea Fabricaţilor este o sursă ieftină de proteine.
Săpun.
Ne hrănesc cu cei ca noi.
Acea navă...
Acea navă trebuie distrusă.
Da.
Sistemul care a construit-o trebuie desfiinţat.
Da.
Indiferent dacă ne-am născut în uter sau recipient, suntem sânge pur.
Da.
Cu toţii trebuie să luptăm şi dacă este necesar să murim,
pentru a arăta oamenilor adevărul.
Asta e ce am aşteptat.
Am terminat.
O Catkin...
Apoi ai fost dusă la un punct de control al sateliţilor comandat de Uniune.
Am transmis Revelaţia mea în toate cele 12 state şi 4 colonii externe.
18 minute mai târziu Jandarmii au atacat.
Pentru a exista trebuie să fii văzut.
Şi astfel, a te cunoaşte pe tine e posibil doar prin ochii celorlalţi.
Natura vieţii noastre nemuritoare
este consecinţa vorbelor şi faptelor noastre,
ce se împletesc pentru eternitate.
Zachry...
Ascunde-te.
L-ai ucis pe şefu', eşti mort.
- Catkin... - Unchiule Zach.
- Mulţumesc Sonmi. - Nu, ţie îţi mulţumesc.
Haide, dle Ewing. Încă una.
Sarea îţi va spăla stomacul.
Bine.
Hai, dle Ewing. Haide, hai.
Uite, suntem aici.
Suntem acasă.
Megan Sixsmith?
Fă-i să plătească.
Poţi fi sigură.
Mulţumesc.
Unchiul meu a fost cercetător, dar credea că dragostea e reală.
Un fel de fenomen natural.
Credea că dragostea poate trece peste moarte.
Am încheiat-o într-o frenezie ce îmi amintiea de ultima noastră noapte în Camebridge.
Am privit ultimul răsărit, am savurat o ultimă ţigare.
Nu credeam că priveliştea poate fi mai frumoasă,
până ce am văzut pălăria de fetru.
Sincer Sixsmith, oricât de ridicol te face să pari,
nu cred că am văzut ceva mai frumos.
Te-am privit cât de mult am îndrăznit.
Nu cred că a fost o coincidenţă că eu te-am văzut primul.
- Bine. - Mulţumesc.
- Căpitanul spune că vă putem lua cu noi. - Vreau să merg cu Meronym.
Unde să mergem?
Clarvăzătorii în aceeaşi barcă cu noi.
Nici ei nu au o casă.
Nu, nu încă.
Crezi că cineva îţi va asculta rugăciunea şi va coborî din cer?
Poate. Poate într-o zi.
Nu este decât un frunză în vânt
Da, dar frunzele-s multe.
Cred că este o altă lume care ne aşteaptă, Sixsmith, una mai bună.
Şi eu te voi aştepta acolo.
- Vă pot ajuta? - Da, caut un prieten...
Cred că nu stăm mult morţi.
Caută-mă sub stelele Corsicane, unde ne-am sărutat prima oară.
Al tău, pentru eternitate,
R. F.
În raport scrie că comandantul Chang a fost ucis în asalt.
Este corect.
Dar spui că-l iubeai.
Da, aşa este.
Adică eşti încă îndrăgostită de el?
Vreau să spun că întotdeauna voi fi.
Vieţile noastre nu ne aparţin.
Din pântec până în mormânt, suntem legaţi de ceilalţi.
Trecut şi prezent.
Şi prin fiecare crimă şi fiecare faptă bună,
ne recreem viitorul.
În Revelaţia ta ai vorbit despre consecinţele vieţii unui individ
multiplicată in eternitate.
Asta înseamnă că tu crezi în viaţa de apoi?
Nu Rai, nu Iad?
Cred că moartea este doar o uşă.
Când una se închide, alta se deschide.
Dacă aş dori să-mi imaginez Raiul, mi-aş imagina o uşă deschisă.
Şi în spatele ei, l-aş găsi acolo,
aşteptându-mă.
Iubito...
sunt acasă.
Mi-ai lipsit aşa de mult!
Mulţumesc, dle.
Dacă aş putea pune o ultimă întrebare...
Probabil că ştiai că acest plan al Uniunii era destinat eşecului.
- Da. - Şi de ce ai fost de acord?
Asta mi-a cerut generalul Apis.
Ce? Să fii executată?
Dacă aş fi rămas invizibilă, adevărul ar fi rămas ascuns.
Nu puteam permite asta.
Şi dacă nimeni nu crede acest adevăr?
Cineva deja o face.
Adam, Dumnezeule.
Tocmai recapitulam uimitoarea ta aventură.
Te rog să ni te alături. Daţi-i un scaun.
Nu, mulţumesc, nu pot sta.
Ce cauţi aici? Doctorul a spus cel puţin trei săptămâni în pat.
A spus, dar asta nu putea să aştepte.
Trebuie să vorbesc cu dvs, dle.
- Particular. - Bineînţeles.
Acesta este contractul cu reverendul Horrox?
- Chiar este. - Ştii că puteam trimite un băiat.
Eşti nebun?!
Îmi datorez viaţa unui sclav eliberat
şi nu mai pot participa în asemenea afacere cu conştiinţa curată.
ARESTĂRI LA VÂRF ÎN SCANDALUL SWANNEKKE
- Asta ar fi o carte excepţională. - Închin pentru asta.
Afară, fulgi mari de zăpadă cad pe caldarâm.
Ca Soljeniţîn, care lucrând în Vermont: voi face mai mult din exil
Spre deosebire de Soljeniţîn, eu nu voi fi singur.
Să fii afurisit, dle. Dacă nu ai fi fost soţul fiicei mele...
- Bună tată. - Tilda?
- Ce se întâmplă? - Am venit să-mi iau rămas bun.
Rămas bun? Unde mergeţi?
Ne mutăm în est, să lucrăm cu aboliţioniştii.
Ce?!
Acea otravă ţi-a afectat creierul.
Dacă a făcut-o, o recomand.
Nu m-am mai simţit aşa de bine de ani.
Tilda, îţi interzic să pleci undeva cu acest bărbat dement.
Tată, întreaga viaţă mi-a fost teamă de tine.
Merg cu soţul meu.
Adam.
Ascultă-mă, de dragul nepotului meu dacă nu de al vostru.
Este o ordine naturală în această lume
şi cei care încearcă să o abandoneze nu sfârşesc bine.
Această mişcare nu va supravieţui.
Dacă li te alături, tu şi întreaga ta familie veţi fi ocoliţi.
În cel mai bun caz veţi fi proscrişi, bătuţi şi scuipaţi.
În cel mai rău caz, răstigniţi.
Şi pentru ce?
Pentru ce?
Orice aţi face nu va fi decât o picătură într-un ocean infinit.
Ce este un ocean, dacă nu o multitudine de picături?
Focul se stinge.
Şi deasemeni, povestea mea s-a terminat.
Nu, te rugăm bunicule. Te rugăm!
Hai, lipitorilor, haideţi încoace! Haide, se face frig.
Aţi auzit-o pe bunica. Înăuntru cu voi.
Îţi place aici, nu, bunicule?
Cred că-mi aminteşte de Valea mea.
Care din ele este Terra?
Acolo, acea albastră care clipeşte.
Acum, ajută-ţi bunicul.
Ne vei povesti de nava hoinară şi marea diviziune...
şi tot-tot ce a urmat?
Bunica spune tot-tot ce a urmat, mult mai bine ca mine.
Încă o iubeşti pe bunica?
Bunica ta este cel mai bun lucru care mi s-a întâmplat vreodată.
Hai bunicule, să-ţi încălzim oasele bătrâne.
Traducerea şi adaptarea: AMC & Dorula Corectată şi adăugată de Gaboss
Best watched using Open Subtitles MKV Player