********************
Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
David, te-ai culcat?
Da.
Bine. Noapte bună. Te iubesc.
Te iubesc şi eu.
Următoarele ştiri din St. Petersburg şi Tampa vor fi
la începutul orei următoare, aici, pe frecvenţa voastră preferată.
Acum, o felicităm pe Thelma Miller din Orient Park.
Ieri, a fost al optulea apelant şi a câştigat 225 $
la concursul Money Memories. Astăzi, poţi fi tu câştigătorul!
Oh, Doamne, priveşte ce-i aici.
Poftim, Alma. Harta ta.
- Ce dezordine! - Ajută-mă să încarc asta.
- Laxativul. Mi-ai luat laxativul? - Perna electrică.
Poftim, Bernie. Sper că te vei simţi mai bine.
Nu folosi prostiile alea. Încearcă cu prune uscate.
Le folosesc pe amândouă.
- Asta-i tot. - Rose, cred că astea sunt ale tale.
Îţi mulţumesc. Eu sunt Rose Lefkowitz. Nu cred ca ne-am mai întâlnit.
- Rose, el este Ben. - Bună ziua.
Îşi aminteşte cine sunt şi cine este, deci ne simţim foarte bine. Vino.
Săraca Rose. A luat-o binişor la vale.
Am pornit.
# Legănaţi-le la stânga şi apoi la dreapta
# Apoi dansaţi din toată inima
# Aplecaţi-vă până-n pământ
# Asta numim noi dans!
- Să vă aud! - # Asta numim noi dans!
Aşa da, e mult mai bine.
Haideţi, doamnelor, mai sus.
Foarte bine. Minunat, fetelor.
M-am uitat, dar am aţipit şi nu ştiu cum...
# Scuturaţi umerii şi aplecaţi-vă
# Suzy-Q vă face bine
# Asta numim noi dans!
- Să vă aud! - # Asta numim noi dans!
Hei, Art! Art!
Vino încoace. Am nevoie de nişte bărbaţi adevăraţi aici.
Dacă vedem vreunul, îl trimitem la tine.
Daţi-i bătaie.
Mai departe. # Legănaţi-le la stânga...
- Faci ceva cu ea? - Am făcut deja.
I-ai tras-o?
Eşti dezgustător.
Deci, n-ai făcut-o?
- Ce-ai zis? - Că n-ai făcut-o.
- Ia-le, Pops. - Ben!
- Am spus să aduci numai una. - Trăieşte viaţa la maxim.
- Încă vă mai furişati acolo fără voie? - Da.
Minunat, încă nu s-au înmuiat.
OK, să-l întindem. Luaţi-i pulsul şi tensiunea.
- 80 cu 50. - Pompaţi în continuare.
- Gata. - Daţi-vă la o parte!
Are puls? Încă o dată. Acum! Are puls?
- Nimic. - Tensiune?
- Zero. - Renunţăm.
Ce-ai făcut?
Unde?
La doctor. Ai fost la doctor. Ce ţi-a spus?
E un fleac. N-am nimic grav.
Stai puţin. Cu mine vorbeşti.
Ai fost la nenorocitul acela de doctor. Ce ţi-a spus?
Doctorii nu le ştiu pe toate.
O şcoală filosofică spune că de fapt nu ştiu nimic.
Domnilor, misiune îndeplinită.
- Sper că apa nu e foarte rece. - Ai vrea acum să ţi-o încălzească cineva?
Ce-ai zice de un salvamar?
Infanteria marină a aterizat.
Marina e prezentă.
- Ce rece e! - Aşa e.
Băieţi, asta zic şi eu viaţă!
O să-ţi îngheţe scula aia bătrână.
Până la urmă, a fost o zi la mare a naibii de frumoasă, nu-i aşa, băieţi?
- Eşti jalnic. - Eu? Să fim serioşi... .
- În larg e marele necunoscut. - Ia jumătate din bani.
Jumătate? Cum adică "jumătate"?
Bonner, mi-ai adus banii?
Îi am chiar aici. Vorbim într-o clipă, bine?
Pentru că, dacă nu-i ai, n-ai să acostezi aici.
Uite ce e, nu vreau să fiu dur cu tine, dar nu iau jumătate.
- Bine. Dă-i încoace. - Jos mâinile!
Pleacă odată de pe vasul meu, omule. Îţi vine să crezi aşa ceva?
Şi ia-ţi prosopul cel caraghios cu tine.
Turiştii ăştia sunt incredibili.
Vomită pe punte, nu e în stare să prindă un singur peşte şi mă plăteşte pe jumătate.
- Am nevoie de o bere. Bei ceva rece? - Dezleagă parâma.
Nu, stai, nu dezlega parâma.
Ţine, vampirule. Nu mai am cu ce trăi. Nimic. Zero.
Haide, Kirk, nu-i aşa că nu-mi vei lua toţi banii?
- Îmi laşi măcar 5 dolari, nu-i aşa? - Nici gând.
La naiba! Să ştii, Kirk, aceşti bani nu-ţi vor aduce nici o plăcere.
- Pot să spun şi eu ceva? - Ţi-o făgăduiesc!
- Încearcă numai să te culci la noapte! - Voi dormi ca un bebeluş.
La naiba!
Dorim să vă închiriem vasul.
- Ce? - Dorim să vă închiriem vasul.
Dorim să vă închiriem vasul. Pentru 27 de zile.
Dacă nu e prea mult pentru dvs.
Nu. Da!
Da? 27?
E numărul meu norocos. La dr. . naiba!
Bună. Sunt Jack Bonner. Ce faceţi?
- Bună, Jack. Eu sunt Walter. - Bună, Walter. Vino.
Uite-te în jurul tău. Barca are 8 locuri, aşa că vei avea tot confortul.
Dacă îmi dai coordonatele, te duc acolo.
Dacă nu le ai, tot te duc.
E un loc minunat pentru scufundări. Avem o hartă.
Minunat.
Cred că putem discuta mai târziu despre preţ.
Uşa alunecă înainte şi înapoi. Poate că ar trebui unsă.
N-am şters de mult praful. Am să fac curăţenia generală.
Dacă vă uitaţi cu atenţie, veţi găsi probleme peste tot.
Sunt un scufundător, ghid turistic şi pescar experimentat.
Care astă seară va mânca. Da!
În bucătărie! Eşti în bucătărie.
Şi mama a ieşit pe prispă şi ţipa...
- Ajunge, Rose. - "Las-o în pace pe sora ta! "
- Bună, bunicule! - Uite-l pe micul flăcău.
- Ai venit direct pe teren, nu-i aşa? - Este joi.
Cunoaşte programul nostru.
- Bună! - A venit şi David.
E mereu aici. Oare are o casă?
Bernie! Părinţii săi au divorţat, mama lui munceşte...
Eu sunt orfan. M-ai văzut vreodată să cer ceva?
Mai tărziu, mergem să înotăm. Mai avem loc pentru un băiat.
S-ar putea să avem şi un costum de baie pentru tine.
- Eu îl port acum pe al meu. - Oh, marina are nevoie de oameni ca tine.
Proprietatea e scoasă la vânzare de trei ani,
Vor să vândă, nu îi interesează o închiriere pe termen lung.
Noi vrem locul numai pentru 26 de zile. Îl luăm aşa cum e.
Suntem veri. Ne place să petrecem vacanţele împreună.
Atât timp cât există un bazin, avem tot ce ne trebuie.
Preţul e de 7500 de dolari pe lună, plus îngrijitorul şi utilităţile.
N-avem nevoie de îngrijitor.
Prefer să mă descurc singur. Ei folosesc prea mult clor. Am ochi sensibili.
- Sunt minunaţi! - Mulţumesc.
Clubul s-a închis, băieţi.
Poate că ne vor permite să folosim bazinul.
- Le-am putea da nişte bani. - Dacă am avea voie, n-ar mai fi distractiv.
Jack, asta e harta despre care vorbeam.
Estimez că ne aflăm aici, în acest punct.
- Vreau să cobor de-a lungul acestei linii. - Ăsta e pământ? Ce e?
De fapt, asta e o hartă a fundului mării.
- O hartă după temperaturi. - Am mai văzut de-astea.
- Au apărut recent. - Japonezii au aşa ceva.
Aşa e, Jack. Japonezii le-au dezvoltat.
Ideea e să ne îndreptăm direct spre sud, de-a lungul acestei linii,
până când ajungem aici, la marginea acestei demarcaţii.
- Te descurci? - Sigur. De fapt, am fost pe aici.
- Păstreaz-o tu. - Bine. Du-te şi ia o gustare.
- Mulţumesc, Jack. - OK
În regulă, să începem cu al treilea rând.
- T-O-Z. - Şi următorul.
L-P-E-O
Mai departe.
K-O-C...
K-O-C-F-E.
Domnule, aveţi altă pereche de ochelari?
N-am nevoie, tinere. Ăştia sunt ochelarii mei. Pot să citesc literele foarte bine.
Mergi mai departe, bine?
Următoarea linie.
- Poţi să citeşti ceva de acolo? - Nu.
Dar, tinere, adu-ţi aminte, semnele de circulaţie nu sunt atât de mici.
Pot să citesc semnele de circulaţie.
Bine.
Nu e drept. În viaţa mea, am condus tot ce are roţi şi n-am greşit niciodată.
La naiba. Ce face prietena ta?
Nu e prietena mea. M-a urmărit în acea zi până acasă, atât.
Nu-mi place deloc.
Nu-ţi place, nu-i aşa?
- Bună, tată. - Bună, draga mea.
Bună, mamă.
- Ieşim în oraş la masă? - Da!
Fără mâncare italienească. Mă balonează.
Bine. Mă duc s-o chem pe mama.
E vremea să-ţi găseşti un prieten de vârsta ta.
Nu-mi plac cei de vârsta mea. Îmi place să stau cu voi.
Sigur că-ţi place. Nu te stresează nimeni, iar noi te răsfăţăm.
- Altele mă deranjează mai mult decât prietenii. - Te deranjează, nu-i aşa?
Problema ta e că gândeşti prea mult, şi de aceea ţi-e teamă.
Ai dreptate, bunicule. Mă sperii des.
Nimănui nu-i place să-i fie teamă.
Aveţi grijă. Delfinii aceia par destul de înfierbântaţi.
- E destul de mare. - Da, destul de mare.
- Ai nevoie de ajutor? - Nu, mulţumesc, Jack. Ne descurcăm singuri.
Scuzaţi-mă.
- Ce naiba e aia? - Cui îi pasă?
Pariez că înăuntru sunt droguri. Precis au adus un transport pe mare.
- Se poate. - N-ar trebui să povestim cuiva?
Nu.
Dacă vecinii noştri se ocupă cu aşa ceva,
nu mă deranjează să mă strecor în bazinul lor cât lipsesc.
- Crezi că e sigur? - Ce-or să ne facă, ne vor aresta?
- Uite-te la noi. Suntem trei bătrâni inofensivi. - Cine ştie ce fel de oameni sunt?
Nici nu-mi mai aduc aminte când am riscat ultima oară.
Ben are dreptate. Eu merg mai departe.
Dă-o naibii...
Priviţi.
Apa e caldă.
Ce-s alea?
Ascultaţi!
Mi-e teamă din cauza lor.
Dacă Ben Luckett vrea să sară de pe Empire State Building, faci ca el?
Am şi eu mândria mea.
- Mă simt minunat. - Şi eu.
Nu cumva vă bateţi joc de mine?
Spun adevărul!
De ce nu s-ar simţi bine? Eu mă simt extraordinar!
Sunt gata să înfrunt întreaga lume!
# Am chef de dragoste
# Numai pentru că îmi eşti alături
Îl vedeţi pe ăsta. Le va fugări pe păpuşile alea până îi va putrezi scula.
Nu, sunt prea bătrân pentru aşa ceva.
- Vârsta nu înseamnă totul. - Nu, nu.
- Totul e aici. - O, da, sigur.
Nu e totul sus, amice. O parte e aici, jos.
Care, apropo, e tare ca piatra.
- Şi tu? Ţi s-a sculat şi ţie? - E tare ca oţelul.
Credeam că sunt singurul.
# Avem chef de dragoste
# Numai pentru că avem cu ce
Eşti obosită?
Tu nu?
Sunt cât se poate de treaz.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
Art! E târziu.
Te simţi bine?
# Într-o seară fermecată
# Poate vei întâlni pe un străin
# Într-o cameră aglomerată
- Vrei ceva dulce, fetiţo? - Ben!
Ben!
Pung.
Trei. Dragonul Fantomă.
De ce toată lumea e aşa de tăcută azi?
Parcă sunteţi pe altă lume.
Mă gândeam, numai.
Da, şi eu la fel.
Azi mă simt atât de bine, că n-am cuvinte să-ţi spun
Joe?
Să mergem!
- Bună dimineaţa! - Bună dimineaţa!
Scuzaţi.
- Crezi că în bazin, este cocaină? - S-ar putea.
- Dacă luăm o supradoză? - O să avem grijă unul de altul.
Eu voi fi atent la el, tu la el, tu ai grijă de mine.
Perfect.
Bună.
Bună. Se pare că le-ai acoperit bine.
Se pare că sunt ermetice.
Jack, nu îţi pot spune ce e înăuntru.
Ştii, sunt căpitanul.
Tehnic vorbind, trebuie să ştiu ce e acolo înăuntru.
Da, însă ceea ce facem ar trebui să fie secret.
Kitty, am depus un jurământ marinăresc.
Un jurământ! N-am voie nici măcar să dezvălui cuiva numele voastre.
Bine, îţi arăt, dar să nu spui celorlalţi.
Vor trebui să mă tortureze! Nu mult, dar, oricum.
Nerita peleronta.
- Ner... Ce? - Nerita peleronta.
- Ce înseamnă asta? - Cochilii de melci gigant.
Sunt foarte rare. Le ducem la Muzeul Piscicol din Orlando.
Adevărat? Da, intenţionam să merg pe acolo.
Am auzit că e un loc pe cinste. Au o grămadă de peşti.
Jack!
Doamne, cred că mi-am rupt piciorul. La naiba!
- Lasă-mă să te ajut. - Gheaţă. Pune pe el ceva rece.
- Lasă-mă să văd. - Nu-l atinge.
- Te pot ajuta. - Nu, nu!
Ce bine e.
E nemaipomenit.
- Kitty, eşti măritată? - Nu.
- Ai pe cineva? - Nu.
Nu te cred.
Tipii ăştia arată atât de bine.
Poate că nu şi Walter, dar... Nu eşti prietenă cu nici unul?
Nu.
Am putea ieşi într-o seară împreună.
- Nu ştiu dacă e o idee prea bună. - De ce nu?
- Nu sunt ca femeile pe care le cunoşti. - Asta e o veste bună.
M-ai făcut foarte curios.
Dacă ţi-aş încredinţa un secret personal?
Oh, ştiu să ţin un secret. N-aş spune nimănui. Nici măcar copiilor noştri.
Nu ştiu la ce te gândeşti,
dar dacă crezi că vreau numai să te seduc, te înşeli.
Aş vrea să te cunosc, ca om.
Ne vedem mâine dimineaţă, bine?
Ce?
Da, şi eu am ceva de făcut.
Nu ţi-au dat nici un alt fel de tratament la azil, nu?
Absolut nimic, doctore.
Joe, vreau să spun că n-am mai văzut aşa ceva. E...
Ei bine, e o minune. E o vindecare completă.
Mă bucur să te văd cum îţi retragi vorbele, doctore.
- Vrei să facem o încercare? - Nu!
Ce zici de asta?
SALA DE DANS CEL MAI BINE CLIMATIZATĂ DIN SUD
AICI DANSUL E O PLĂCERE
- Alma n-o să mă creadă. - Le-aţi adus?
Haideţi. Să mergem.
Accept şi mă voi gândi la bunăvoinţă.
Eu mă voi gândi la boală psihică.
O, Bernie. Nu m-am aşteptat. E o surpriză.
- Nu ştiu cum s-o fac. N-am cumpărat-o. - E foarte frumoasă.
Mulţumesc foarte mult, doamnelor şi domnilor. Acum începem a doua repriză de dans.
Prima noastră piesă e un aranjament special al melodiei "Dansând în întuneric".
Să nu pierdem timpul.
- Ce-ar fi să dansăm? - Cum? Oh, desigur.
Oh, Bernie, Bernie, Bernie. Ce-am să mă fac cu tine?
Nu ştiu ce-o să fac cu tine.
- N-o să dansezi cu mine. - Asta e sigur.
- La mulţi ani. - Mulţumesc.
- Eşti un dansator foarte bun. - Aşa cred şi eu!
Sunt fericit, Bess.
Totul se întâmplă atât de repede.
- Vorbeşti despre ieri seara? - Nu, nu. Ieri seara a fost bine.
Bine?
Mai mult decât bine. Extraordinar.
Vorbeam în general.
Ei bine, în general, cred că ne distrăm de minune.
Da, aşa e.
O să mă mai iubeşti atunci când nu voi mai putea ţine pasul cu tine?
Sigur că da. Te iubesc acum, şi nu poţi ţine pasul cu mine.
Eşti o pacoste!
" Va fi o problemă în sistemul de injecţie dacă... "
La ce foloseşte asta?
Ai ajuns să tragi cu ochiul, Bonner?
E jenant.
La naiba!
Staţi puţin...
Care-i problema, Jack?
Nu e normală.
Se întâmplă ceva foarte anormal cu ea.
Haide, haide...
Ticălosule.
Haide. Porneşte! Dă-i drumul!
Am plimbat tot felul de oameni cu barca asta. Din toate rasele! Haide...
Toate naţionalităţile. Toate religiile.
Dumnezeule, nu-mi vine să cred! Nu vrea să pornească!
Dumnezeule.
E greu să ştii în cine te poţi încrede. Nu-i aşa, Jack?
Oh, Doamne!
Sunt în apă, departe de ţărm.
E noaptea.
Mi-au luat vasul. La naiba.
Oh, Doamne!
Mă bucur să ne revedem, Jack Lasă-mă să te ajut.
N-am nevoie de ajutorul tău! Înapoi!
Oh, nu. Lasă jos prosopul.
Pune-l jos şi dă-te înapoi, te rog.
Ştiu că te-a deranjat ce ai văzut, dar, linişteşte-te...
- Nu vreau să mă liniştesc! - Dă-ne voie să-ţi explicăm.
Nu vreau să aud nimic.
Iar dacă vreţi să-mi mâncaţi faţa sau să-mi posedaţi trupul,
o să vă pară foarte rău, domnule. O să vă pară foarte rău!
Mâncatul feţei, Jack?
N-am auzit niciodată de aşa ceva. E un fel de delicatesă?
Nu. Uitaţi ce am spus.
- Eşti sigur că n-ar fi bine să încerc? - Absolut.
Walter, Jack este prietenul nostru. Nu-i aşa, Jack?
Prieten... prieten! Aşa e. Sunt 100 % prietenul vostru.
Asta am vrut să fiu dintotdeauna. Prietenul vostru.
- Însă îţi datorăm o explicaţie. - Nu îmi datoraţi nimic.
Nici măcar pentru barcă. Sincer, e pe gratis.
Jack, îţi vom plăti pentru barcă. Suntem cinstiţi.
Sigur că sunteţi cinstiţi! V-am acuzat eu vreodată de necinste?
V-am acuzat că sunteţi de pe o altă planetă. Dar o planetă cinstită.
Jack. Jack, stai jos.
- Nu vreau să stau jos. - Jack, stai jos!
Jack, vreau să mă asculţi cu cea mai mare atenţie.
Suntem antareeni. Venim de pe o planetă numită Antarea.
Asta mi-am dat seama şi singur.
Acum o sută de secole, am avut un avanpost pe Terra,
înainte de primele mişcări tectonice.
Cred că e mai bine să nu ştiu nimic.
Am putut să îi evacuăm pe toţi, în afară de echipa mea de la suprafaţă.
- Echipa de la suprafaţă? - Acum am venit după ei.
Dumnezeule, n-am mai auzit de aşa ceva.
Acum, Jack, ne poţi denunţa.
Sau ne poţi crea alte probleme.
Dar, crede-mă, Jack, ne vom salva oricum prietenii.
În cele din urmă, am ajunge să închiriem barca altcuiva.
Am fost părăsit odată. Era pe insula Coney. Aveam 9 ani.
A fost foarte greu pentru un puşti de 9 ani. În cele din urmă, părinţii mei au venit.
Desigur. Acum, am venit şi noi.
- Deci, aţi venit după prietenii voştri? - Exact.
Jack, acesta este cel mai imprtant lucru pe care l-am făcut vreodată.
N-o să-mi faceţi nici un rău, nu-i aşa, Walt?
Vrem numai să ne luăm prietenii şi să plecăm.
Şi să plecaţi...
Da.
Aşa.
- Nu faceţi nimic rău Americii? - Sigur că nu.
Atunci, la naiba, sunt alături de voi.
E... E incredibil.
Bine. Nu se va întâmpla nimic, nu-i aşa?
Nu.
- Haide, d-le Lefkowitz. - Îţi va face plăcere.
- Vei fi un alt om, Bernie, crede-mă. - Adu-ţi aminte, am spus că mă voi uita.
- N-am promis să mă ud. - Bine. Uite-te, numai.
Apropo, aici se comite o infracţiune.
Nu de mine, pentru că eu sunt adus aici de voi.
Nu-ţi fă griji, Bernie. Vom suporta noi consecinţele.
Consecinţe? Dacă îmi rup ceva, nu pot da în judecată pe nimeni.
- E bine şi călduţ, Bernie. - Sunt pietre.
Ce caută pietre în bazin?
În ocean, de acord, e normal să fie multe pietre.
Dar într-un bazin? Nu.
Ha! Laşule!
Haide, Bernie.
Şi vine Joe... Joe preia conducerea...
Haide! Haide, marina!
Haideţi, obosiţilor! Înotaţi!
Ne vedem mâine.
Hei, băieţi? Băieţi!
Vine cineva. Să plecăm!
Să plecăm de aici. Să mergem!
- Mişcaţi-vă. - Aici, înăuntru.
- Dă-te din calea mea! - Să mergem!
- Iisuse! - Să mergem!
Haide, deschide uşa aia blestemată.
Să mergem! Hai, hai!
Te-am implorat să nu ne ducem.
Trebuie să faceţi ceva. Vecinii sunt fiinţe de pe altă planetă.
Continuaţi să respiraţi oxigenul. Probabil se vor întoarce de unde au venit.
- Chemaţi poliţia, idioţilor. - Hei, priviţi.
Nu chem poliţia numai pentru că nişte boşorogi au văzut câţiva extratereştri.
Dacă soţul meu spune că a văzut fiinţe venite din spaţiu, înseamnă că aşa e.
- Chemaţi naibii poliţia! - Bine.
Cheamă poliţia.
Probabil că au inventat totul ca să se acopere.
Extratereştri, zici? Minunat.
Probabil că toţi vom ajunge atât de bătrâni, cu puţin noroc.
Da. Mă duc la azil, să lămurim totul.
Eu nu aş fi prea dur cu ei. Spune-le numai
că dacă pe viitor ne respectă dreptul la intimitate, nu vom depune plângere.
- Îi vom ţine în ograda lor. - Mulţumesc.
Cu plăcere. La revedere.
Cred că n-ar trebui să ne lăcomim.
Oricum, ne este mai bine decât înainte.
Bess spune că ar trebui să vorbim la ziarul National Enquirer.
Plăteşte bine pentru o asemenea poveste.
Aş vrea să fi avut curajul să intru în apă.
Da. Eu aş vrea să nu fi găsit niciodată locul ăsta.
- Cât e ceasul? - Puţin peste ora 4.
Mă duc să vorbesc cu el. La naiba, e ridicol.
Bună, Walter.
Nu mă mir că eşti aici.
E ceva în bazinul acela de care un prieten de-al nostru are neapărată nevoie.
De fapt, mai mulţi am avea nevoie.
Nu ne pasă cine sunteţi, unde aţi fost ce faceţi sau ce aveţi de gând.
Avem nevoie de bazin.
Ben, ştiu că vrei să-i ajuţi pe ai tăi.
Ei bine, eu încerc să-i ajut pe ai mei.
Prietenul meu, Joe Finley, are cancer.
Încerc să-i salvez viaţa.
Eu încerc să salvez 20 de vieţi.
Şi nu mai am timp.
Nimeni nu trebuie să ştie că noi suntem în bazinul acela.
O să fim nişte boşorogi veniţi la scăldat. Cine va şti?
La fiecare 10 - 11 mii de ani fac câte o greşeală.
Ultima a fost când am ales Atlantida ca loc pentru baza noastră pe Pământ.
Toţi îmi spuneau să folosim Polul Nord. Eu am răspuns: "Nu, e prea frig. "
Scufundarea nu mi-a trecut prin minte.
Ne laşi să folosim bazinul, nu-i aşa?
Nu vă veţi atinge de coconi?
Nu, jur.
Folosiţi bazinul.
Mulţumesc. Vă mulţumesc!
- Eu nu cred poveştile cu extratereştrii. - Nu-l crezi pe soţul tău?
- Nu. - Eu îl cred pe Joe, şi mă tem.
- Eu nu îl cred, şi tot mă tem. - Cred că eu sunt mai puţin naivă.
Mary, dar ai curaj! Eu am mai mult bun-simţ decât ai avut tu vreodată.
Doamnelor, vă rog. Să mergem şi să vedem cu ochii noştri.
În regulă. Să ne întâlnim cu extratereştrii.
Nu-mi place să merg în vizită fără un mic cadou.
- Plecăm acasă. - Vrei să termini odată, Bernie?
- Avem voie, nu-i aşa? - Ăia nu sunt oameni.
- Nu vreau să am de-a face cu ei. - Mai taci din gură.
Vă jucaţi cu focul.
Sunt un bun cetăţean. Cred în ţara asta.
Mă gândesc să dezvălui totul. Vino, Rose.
- Stai pe loc. - Ce-i, ce-i?
- Nu te mai gândi la tine. O facem pentru Joe. - Pentru Joe?
Joe e deasupra legii? Sau vreunul dintre noi?
În 1948, Dutch Schultz a intrat în magazinul meu.
Bernie. Bernie, taci!
- Stai să-ţi spun ce mi-a zis Dutch. - Bernie!
Dacă nu vrei să faci asta pentru Rose sau pentru tine, nu-i nimic.
- Dar dacă greşeşti... - Nu mă ameninţa, Joe.
Bernie, te rog. Las-o să vină cu noi. Măcar de data asta.
Nu. Niciodată. Rose şi eu nu mai călcăm pe acolo niciodată.
Jucăm numai cărţile pe care ni le-a dat natura.
Acum, la sfârşitul jocului, deodată vrei să amesteci din nou cărţile?
Haide, Rose. Să mergem.
S-a mai răzgândit cineva?
- Eu nu. - Sunt şi eu cetăţean.
Eu am fost în marină. Nu văd nimic rău în asta.
Atunci, condu tu. N-am permis.
ENCICLOPEDIA COMPLETĂ A ÎNTÂLNIRILOR CU EXTRATEREŞTRII
Extratereştrii tăi vor apărea în persoană?
Bună, Pills! Intră!
Bună, Pillsbury. Ce mai faci?
O să-ţi placă Pillsbury. E un băiat de treabă.
Adios, Pillsbury!
Bine. Să începem de aici.
P-E-Z-O-L-C-F-T-D.
Domnule, ce rând aţi citit?
Ultimul de jos. Ne grăbim.
Uite, uite! Trebuie să intrăm în clubul ăla.
Salutare, bunicule.
Hei, uite-te la ramoliţii ăia.
Dă-i înainte, tataie.
Bună, Pops.
Vreau să vorbesc cu voi doi.
Umblă vorba că faceţi un tratament de reîntinerire.
Reîn... ce?
- Ştiţi foarte bine despre ce vorbesc. - Nu, nu ştim.
- Aş vrea să vă putem ajuta. - Soţia ta se urcă des în copaci?
- Din când în când. - Foarte rar.
Aşa e.
Ştii, când sunt pe lângă tine, mă simt foarte bine.
Foarte bine? Dar tu?
Uneori.
Ai vrut vreodată să faci ceva din această cauză?
Nu aşa cum îţi închipui tu.
Vreau să spun, nu pot aşa.
Aha. Bine.
Bine.
Atunci, cum face un antarean...
să-şi exprime afecţiunea?
- Ne dăruim unul altuia. - Foarte bine!
Vrei să încerci?
E foarte plăcut.
Nu mă atinge.
Să nu te ating? Care-i ideea?
Bine. Mărturisesc, nu eşti prima mea antareană.
- Nu vreau să dau nume, dar... - Jack, du-te în celălalt capăt al bazinului.
Sper că nu îţi dai jos pielea, pentru că îmi place pielea pe o femeie.
Dacă ăsta e preludiul, sunt un om mort.
- Trei lovituri! - Ei le ridică, eu le dobor.
Ştii ceva? Ai avut lovituri frumoase.
Am jucat bowling cu multe femei. Ai talent.
Se pare că te distrezi de minune. Eu, cu siguranţă.
Joe, n-o să mai joci aşa cât vei trăi.
- Nu paria. Poate intru la profesionişti. - Sigur că da.
Ce mai urmează? Să facem o petrecere.
O petrecere. Sunt de acord.
Hei, hei, hei!
- Hei, hei, hei! - Ce-i?
Uitaţi-vă la voi. Cred că facem o mare greşeală.
Ce? Unde greşim?
I-am promis lui Walter că vom păstra secretul şi uite ce facem.
Oh, da. S-o lăsăm mai moale cu distracţia.
Doar ştiţi, suntem bătrâni, bătrâni, bătrâni...
Eu nu. Mă voi bucura de tot ce pot.
- Unde mai mergem, Ben? - Acasă.
- Fii serios! Trăieşte şi tu puţin. - Joe! Toată lumea, să mergem acasă.
- Dar încă nu sunt pregătit. - Haide, să mergem.
- Ce s-a întâmplat, aşa deodată? - Vin cu tine, Joe.
Nu, du-te acasă. Eu mai beau câteva pahare.
Ai grijă de asta pentru mine?
Noapte bună, fricoşilor.
Dumnezeule, şi vorbeam de pături ude.
Nu voi păţi nimic.
- Nu-mi vine să cred că am făcut asta. - Dintotdeauna mi-a plăcut ciocolata.
Voi încerca să nu vărs nimic pe tine. Nu pot promite, dar pot încerca.
Alma...
- E din cauza bazinului. - Nu e bazinul. Nici apa.
Nu e prima oară.
- Alma, exagerezi. - Am ştiut dintotdeauna.
M-am prefăcut proastă, şi cred că am ajuns să fiu aşa. Dar tu eşti cel prost.
- Dar am petrecut timpuri minunate. - Nu s-a schimbat nimic.
Du-te acasă, Joe. Nu ajunge să arăţi mai ridicol decât eşti.
Mă bucur că vei trăi, Joe. Dar trebuie să trăiesc şi eu.
Joe. Joe, încearcă să te linişteşti.
Eşti gata pentru o partidă de înot?
Da, sigur.
Bazinul! Nu te poţi gândi la altceva?
- Dacă aţi veni şi voi, v-aţi simţi altfel. - Nu vrem. Ne simţim foarte bine şi aşa.
Ea are nevoie, Bernie.
- Ar trebui să discutăm mai târziu. - N-avem ce discuta!
Eşti un încăpăţânat. Eşti cel mai speriat bărbat pe care l-am văzut vreodată.
- Nu sunt obligat să te ascult. - Cât stai la masa asta, ai s-o faci!
Crezi că eşti în formă maximă, Finley? Acum, căsnicia ta e bolnavă de moarte.
- Chiar că eşti un ticălos bătrân. - E bine să fiu bătrân. Nu mai vreau tinereţe.
Din cauza fântânii tinereţii eşti vraişte, chiar dacă te crezi sănătos!
- Stai jos, prostule. - N-avem nevoie de bazinul ăla!
Poţi să-ţi păstrezi fântâna tinereţii!
Nu-i de mirare că soţia ta n-are nevoie de tine.
- Îl omor pe ticălosul ăla. - Joe!
Joe! Joe! Joe!
E alături, nu? În bazinul de acolo, nu-i aşa?
- În bazin! - Dă-te din calea mea!
Ce...
Dumnezeule! Ce facem? Ben...
- Vă rog, ieşiţi din bazin. - Haideţi. Toată lumea, afară!
Ieşiţi.
Ieşiţi din apă!
Aţi încălcat o proprietate privată!
Opriţi-vă!
Toată lumea, afară!
N-aveţi dreptul să fiţi aici. E o proprietate particulară.
Lasă coconul.
Am spus să laşi coconul!
Pune-l jos.
Chem poliţia. Ieşiţi cu toţii afară!
A trebuit atâta timp să energizăm bazinul,
iar acum toată forţa vitală din apă s-a pierdut.
N-o să-i mai pot duce înapoi acasă.
Când Max m-a văzut purtând pluoverul cu guler de blană şi nasturi de fildeş,
a spus: "Rose, unde naiba ai găsit pluoverul ăsta? "
Am tăcut.
Pentru că ştiam că tu îl furaseşi.
Dar l-ai furat pentru mine.
Max n-a furat niciodată pentru mine.
Şi n-a făcut nimic atât de frumos ca gulerul acela de blană.
Max nu putea face nimic cu mâinile lui.
Decât atunci când le punea pe mine.
Dar tu nici măcar nu mă sărutai pe obraz fără să-mi ceri voie.
Să-l părăsesc pe Max a fost cel mai bun lucru pe care l-am făcut.
Oh, Bernie...
E vremea să-ţi iei medicamentul. Merg să ţi-l aduc.
L-am adus.
Rose.
Rose? Ai adormit?
Îmi pare foarte rău.
Mă puteţi ajuta?
Trebue să fac ceva. Ea...
Bazinul nu mai are putere. E prea târziu.
Îţi dau tot ce am.
Îmi pare rău, Bernie.
Aş vrea să te pot ajuta. Dar e prea târziu.
Rosie?
Oh, Rosie...
- Salut, Ben. - Walter.
Credeam că aţi plecat după ce s-a întâmplat astăzi.
Am venit să-ţi cer iertare, Walter. Eu...
Ştiu că te-am dezamăgit şi îmi pare foarte rău.
N-am simţit niciodată această durere şi...
suferinţa din faţa morţii.
Nu mi-a murit nimeni apropiat.
Walter, ce aveţi în bazin...
Le poţi lua înapoi pe astronava ta?
Nu. Nu ar supravieţui călătoriei.
Nu le poţi duce înapoi în ocean?
Doi nu mai sunt.
Am pierdut doi prieteni.
N-avem timp să-i ducem pe toţi în ocean. Mâine trebuie să părăsim acest loc.
Dar, dacă o facem în noaptea asta? Vă putem ajuta.
- Adu-l pe acela aici. - Lasă-mă să te ajut.
Sunt mult mai mulţi. Scoate-l afară şi întoarce-te.
- OK. Te descurci? - Nu pot, de unul singur.
- Mă ajută cineva? - Pune-l acolo.
- Bine? - Haideţi, să mergem.
Baza noastră se scufunda. Nu mai aveam timp să pregătim plecarea pentru toţi.
Aceştia 20 au ales să rămână, pentru ca restul să putem pleca în siguranţă.
Au supravieţuit 10 000 de ani în ocean. Pot supravieţui încă o dată.
- Bine? - Da.
- Cum merge? - Bine.
- Te simţi bine? - Da. Am mai făcut scufundări.
Oh, da?
Vreau să vă gândiţi foarte bine la ce vă voi spune acum.
Se pare că tu şi prietenii tăi doriţi ce avem noi.
Avem loc pentru voi.
Avem loc pentru voi şi încă alţi 30.
Veţi fi elevi, desigur, dar...
Veţi fi şi profesori.
Iar noile civilizaţii spre care vom călători
vor fi altfel decât tot ce aţi văzut vreodată.
Dar, vă promit,
veţi trăi cu toţii vieţi productive.
- Veşnic? - Nu ştim ce înseamnă "veşnic".
Mai am câteva probleme pe care...
- N-ai aruncat bine. - ... trebuie să le discutăm.
- Da? - Da.
Cred că eu şi bunica vom pleca, David.
- Unde? - N-are importanţă.
Important e că...
atunci când vom ajunge unde mergem...
nu vom fi niciodată bolnavi, nu vom îmbătrâni şi nu vom muri.
- Glumeşti, nu-i aşa? - Nu.
Nu.
Voi putea veni în vizită?
Nu.
Şi nici noi nu vom putea veni, ceea ce nu-mi prea place.
N-o să vă mai văd niciodată?
Nu.
Dacă veţi pleca, când va fi asta?
În curând, băiatul meu, în curând.
- Şi ştii unde? - Unde?
Uite-te în sus.
În spaţiu, băiete, în spaţiu.
Cine vă va duce în spaţiu?
N-are importanţă. Oricum, nu m-ai crede.
Nu-i pot spune mamei tale, pentru că ar crede că îmi lipseşte o doagă.
Mă întreb, oare au peşte pe acolo?
Unele lucruri nu le vor avea. Nu vor avea nepoţi,
baseball sau hot-dog şi altele de acest fel.
Îmi va fi dor de ele.
Bine, arunc-o acolo.
Aş vrea să muşte.
Aş vrea să mai prind un peşte mare.
Ştii cât de mult te iubim, nu-i aşa?
Sigur că da.
Nu vreau să uiţi cât de mult te iubim, indiferent de ce facem sau spunem.
Desigur.
- Adio, bunicule. - Adio, micuţule.
Zâmbeşte.
Cu bine, tată. Cu bine, mamă.
Să treceţi pe aici săptămâna viitoare, bine?
Să fii băiat bun. Să asculţi de mama ta.
Ai îndoieli?
Da.
- Încă mai crezi că înşelăm natura? - Da.
Să-ţi spun ceva.
La felul în care ne-a tratat natura, nu-mi pasă dacă o înşel puţin.
- Vă închideţi contul, d-le Selwyn? - Da.
Toată suma în bancnote de 100?
Poftim.
Asta e pentru dvs.
Domnule!
Poftim. Distraţi-vă! Distraţi-vă, prieteni!
Împărţiţi-i, fetelor!
Luaţi şi voi!
# Să te întreci cu luna! Bucuraţi-vă!
# Să te îndrepţi spre soarele de la miezul nopţii...
Poate să intre puţin.
Bună.
Au spus că, dacă mergem cu ei, vom trăi veşnic.
Asta e bine. Probabil că îţi va trebui o eternitate, să mă ierţi.
Îmi pare rău, Alma.
Cred că am fost ridicol. Îmi pare rău.
Te iubesc.
Eşti viaţa mea.
Vreau să plec.
Dar, dacă trebuie să aleg între şase luni cu tine
şi să trăiesc o eternitate singur, aleg cele şase luni cu tine.
Nu vreau să trăiesc veşnic
fără tine alături.
- Deci ai încredere totală în ei? - Toţi avem încredere.
Oamenii ar trebui să fie exploratori, indiferent de vârstă.
Nu ştiu ce vor face alţii, dar eu plec.
De ce nu? Mergem şi noi.
Ai emoţii?
Eu? Nu.
Sigur vrei să faci asta?
Odată ce m-am hotărât, aşa rămâne, Arthur.
E o decizie importantă.
Ştiu.
În seara asta vor fi 22 de grade şi cer senin.
Condiţii perfecte pentru a vedea eclipsa totală de lună.
Urmăriţi-o, dar nu vă speriaţi, oameni buni.
Să mergem.
Repede. Adu-mi un pahar cu apă.
Fii atent.
- Nu fă asta! - Ce înseamnă asta?
David? Rămâi să vezi eclipsa?
Nu pari foarte entuziasmat.
Te-ai certat azi cu bunicul?
Nu.
Ce ţi-a spus?
David, îmi fac griji pentru bunicii tăi. Ce ţi-a spus?
Nu pot să spun.
Sunt părinţii mei, David. Trebuie să-mi spui.
M-a pus să promit.
Mamă? Tată?
Hei, Bernie! Vino!
Vino cu noi, Bernie.
Nu. Am venit să-mi iau rămas bun.
Sper că veţi găsi ceea ce căutaţi.
Rose nu mai e, Bernie.
De ce mai rămâi?
Aici e casa mea.
Aici e locul meu.
Haide, vino cu noi.
Adio, Bernie.
- Adio, Bernie. - Adio.
Ne va fi dor de tine.
Haide, haide.
Numai când am nevoie, nu-i aşa?
Iisuse...
- Sunt sigură că ceva nu e în ordine. - Probabil că au ieşit.
Le place să danseze.
Putem vorbi cu unul din prietenii lor?
Mergem la Pops. Aşa e bine?
Pops.
Am pentru tine un joc cu 20 de întrebări.
Pops!
La naiba!
Ce se petrece aici?
- Mai bine ne uităm puţin la motor. - Ce?
- Mai bine ne uităm puţin la motor. - Da, da.
Ai grijă să verifici alimentarea pentru că trebuie să fie... Aşa, bine.
Injectorul. Da, trebuie să facem injectorul să...
Ai făcut şi asta? Bine.
Căutaţi în fiecare casă. Verificaţi staţiile de autobuz şi aeroporturile. E o situaţie gravă.
Proprietarul instituţiei e pe drum. Nu e deloc mulţumit.
Ce-ar fi să începem cu o privire prin împrejurimi?
- Bine, domnilor? - Bine. Pe aici.
Ar fi bine să-l anunţati pe comandantul vostru.
Nici o grijă, domnişoară. Îi vom găsi.
- E chiar aici. - Avem probleme mari, ştiai?
David! David!
Înapoi, pe aici!
În caz că vă întrebaţi, e "Silly Putty".
Să plecăm.
Bunicule! Aşteaptă-mă!
Vreau să merg şi eu!
- Bunicule! - Ce cauţi aici? Ai păţit ceva?
- Nu. - Dumnezeule!
- David! - A plecat o navă de la cheiul alăturat.
- Bătrâni. Un copil. Unii invalizi. - Mamă! Tată!
- David! - Ar trebui să facem ceva.
Nu poţi să vii cu noi.
Numai eu şi bunica ta.
Căpitane, aici Elicopterul 21. Cred că i-am văzut dedesubt.
- Să trec pe deasupra lor? Terminat. - Recepţionat, 21. Permisiune acordată.
Aici elicopterul de la Paza Coastei. Opriţi. Pregătiţi-vă să fiţi abordaţi.
Manta III, pregătiţi-vă să fiţi abordaţi de Paza de Coastă.
Manta III, nu e o cerere, e un ordin.
Puneţi în pericol viaţa pasagerilor. Opriţi motoarele.
Ne apropiem pentru abordaj.
Jack, nu îi lăsa să ne ajungă.
N-o să urce nimeni la bord. Adu-ţi prietenii aici.
Motoarele. Opriţi motoarele.
Căpitane, sunt lt. Spark de la poliţia din St Petersburg.
Aveţi la bord persoane în vârstă care nu sunt apte pentru călătorie.
Aveţi la bord un minor, fără permisiunea mamei lui.
Vrem să vă punem câteva întrebări. Opriţi motoarele.
Ne apropiem de vasul vostru. Pregătiţi-vă să fiţi abordaţi.
Mama lui David vrea ca acesta să meargă la ea în vasul poliţiei.
David, vino, te rog! Mamă, tată unde plecaţi?!
David! Întoarce-te!
- David! - Întoarceţi!
Opriţi motoarele! Opriţi motoarele!
Om peste bord, domnilor!
- Ai păţit ceva? - N-am nimic.
Nu mi-e teamă. Mergeţi mai departe.
Să mergem.
Oh, David.
Menţinem contactul vizual cu Manta.
Oamenii ăştia au înnebunit. Trebuie să-i interceptăm.
Am intrat în ceaţă.
Cu toată viteza înainte. Am ridicat trenul de aerizare.
- Asta de unde a apărut? - Nu ştiu.
Nu văd nimic.
N-am mai văzut ceva care să coboare atât de repede.
Dumnezeule.
- Nu se vede nimic pe radar. Terminat. - 1-4-X-3, am recepţionat. Vizibilitate zero.
- Ne vom ciocni. - Am înţeles. Să-i doborâm.
Probabil că asta acoperă preţul bărcii tale.
- Eu... - Mulţumesc pentru că ai fost un bun ghid.
- Şi un bun prieten. - În regulă.
Să conduci prudent, Walter.
Ne mai vedem.
Cred că ţi-a venit mijlocul de transport.
Kitty, data viitoare când vii în oraş, să mă cauţi, bine?
Nici o grijă, Jack. Vei şti când sunt pe aproape.
Nici nu ştii cât de aproape am fost să cumpăr şi eu un bilet.
- Ar fi bine să pleci. - Îmi va fi dor de tine, Kitty.
"Forţa să fie cu tine! "
Nu se poate exprima în cuvinte,
preţul tragediei care a luat vieţile acestor bărbaţi şi femei
în ceea ce ar fi trebuit să fie apusul senin şi liniştit al vieţii lor.
Nu vă fie frică. Cei dragi vouă sunt pe mâini bune.
Au evoluat într-o formă mai înaltă a vieţii.
O viaţă nu aşa cum o cunoaştem noi, ci în veşnicia spiritului.
Cei dragi nouă sunt pe mâini bune, acum şi pentru eternitate.
Fiţi alături de mine într-un moment de tăcută rugăciune.
********************
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org