Descarcat de la www.opensubtitles.org
Subtitrarea: al3x04/Avocatul31 Subtitrari-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
- Nu pot să cred. - De ce nu?
Pentru că te iubesc, Fabio. Ca pe propriul meu fiu.
Şi eu te iubesc, Don Luis. Ca pe propriul meu tată.
Îmi va fi dor de tine.
Şi mie îmi va fi dor de tine.
Ajunge cu porcăriile astea sentimentale. Să ciocnim un ultim pahar.
Mai lipsea să începem să plângem ca două muieri.
Haide!
În cinstea viitorului!
Toate cele bune!
Deci... Afacerile merg bine?
Mai bine ca niciodată.
Am totul aici.
- Nu mai sunt alte copii, da? - Chiar trebuie să mai întrebi?
Îmi va fi dor de tine.
La revedere, Marco.
Omorâţi-l pe nenorocit.
Nenorocitul naiba!
Nu a mers bine, şefu'?
Nenorocitul ăla crede că sunt prost. Crede că mă duce cu zăhărelul.
Ar fi fost mai bine dacă ar fi ţipat şi m-ar fi ameninţat că-mi omoară familia.
Avem cel mult o oră să ne cărăm de aici. Să mergem!
Avem 10 minute la dispoziţie.
- Cataleya, du-te şi fă-ţi bagajele. - Mi le-am făcut, mamă.
Cataleya...
Ascultă-mă, floricica mea.
În caz că ceva se întâmplă,
ăsta e paşaportul tău.
Când rămâi singură, te duci la adresa de pe cartea asta de vizită.
Să i-o arăţi bărbatului de la poartă.
Nu înţeleg, tată.
Nu trebuie să înţelegi.
Trebuie să mă asculţi şi să ţii minte ce am zis.
Poftim.
În caz de ceva, du-te la unchiul tău, fiica mea.
Iar medalionul acesta te va proteja.
Orhideea Cataleya.
Mama mea, bunica ta le creştea.
În fiecare dimineaţă mă trezeam şi erau primul lucru pe care-l vedeam.
Mă trezeam cu parfumul lor.
De asta ţi-am dat numele Cataleya.
Să nu-ţi uiţi niciodată originile.
Dumnezeu fie cu tine, fiica mea!
Salut!
Vrem să-l vedem pe Don Fabio.
Nu e acasă.
Fir-ar să fie!
- Eu sunt gata. - E timpul să plecăm. Haideţi.
- Haideţi, să mergem. - Haide. Vino, vino.
Haideţi! Haideţi!
Aşteaptă.
Înapoi!
Mi-a zis că încă nu a venit acasă.
Aşteaptă puţin.
E prea târziu. Pregăteşte-te! Du-te.
Te iubesc foarte mult.
Şi eu te iubesc, tată.
Dragostea mea.
Fă-o, acum!
S-a schimbat planul.
Cata...
Alicia, hai să mergem.
Mă mai ţii minte, Cataleya?
Am fost la botezul tău.
Numele meu e Marco şi am fost un foarte bun prieten cu tatăl tău.
Ştii cine e Don Luis,
nu-i aşa?
I-a fost ca un tată tatălui tău,
iar asta înseamnă că şi tu faci parte din familie.
Însă,
atunci când cineva
e bun cu tine,
iar tu nu-l răsplăteşti la fel,
lucruri rele se vor întâmpla.
Eşti bună la învăţătură,
aşa că ştiu că nu ţi-e greu să înţelegi asta, nu?
Excelent.
Tatăl tău...
avea ceva ce-i aparţine lui Don Luis.
O chestie micuţă. Nu mai mare decât buricul degetului.
Ştii unde e?
Dacă mi-l dai mie,
Don Luis va fi foarte fericit
şi foarte recunoscător.
Aşa că, ce-ar fi să-mi dai lucrul acela micuţ
care-i aparţine?
Poţi să faci asta?
Eşti o fetiţă isteaţă.
Iar în viaţa asta,
fetele isteţe obţin întotdeauna tot ce-şi doresc.
Trebuie doar să-mi spui.
Ce vrei?
Să-l omor pe Don Luis!
Prindeţi-o pe afurisita aia mică!
Trebuie s-o prindem vie!
Prinde-o pe nemernică!
Porneşte, hai!
Unde alergi?
Haideţi!
Scuzaţi-mă...
Ziceai că ai ceva pentru noi, puiule?
Pot să văd şi eu?
Iisuse!
Toată lumea să facă o pauză de cafea de 5 minute.
Jim, va trebui să înregistrăm.
- De unde ai asta? - De la tata.
- Şi tatăl tău unde e? - E mort.
- Ştii cumva ce-i asta? - Da.
Paşaportul meu.
Mai avem puţin şi ajungem în Miami.
Stai să-ţi pun centura.
Bine ai venit în America.
Du-te. Te aştept aici.
Cataleya?
Bună, dră. Unde vrei să mergi?
Chicago? Nu e ca un drum până la magazin.
Cât costă?
Copilă? Ce cauţi pe aici?
Emilio?
Te caută o fată.
Nu am chef de fete acum.
O cheamă Cataleya.
Cataleya.
Unchiule?
Credeam că ai murit.
Eşti în siguranţă.
Totul e bine. Acum eşti în siguranţă.
Eşti în siguranţă.
- Poftim. - Mulţumesc, mamă.
Bună dimineaţa, dragă.
Ai ochii frumoşi ai mamei tale.
Nu te teme.
Aici e casa ta.
De când nu ai mai dormit?
Nu ştiu. De mult timp.
Bine.
Corpul tânăr are nevoie de somn.
Când eram de vârsta ta, dormeam jumătate de zi.
Nu ştiu dacă mi-a ajutat să cresc,
dar am fost odihnit pentru ce a urmat după.
În camera cui am dormit?
A fiului meu.
Vărul tău.
Unde e?
E mort.
Omorât?
Da.
De către cine?
Cineva care nu mai e în viaţă.
Eşti foarte talentată.
Asta vrei să te faci? Artistă?
Înainte, îmi doream să fiu ca Xena.
Prinţesa războinică.
Şi nu mai vrei?
Nu?
Vreau să fiu asasină.
Poţi să mă ajuţi?
Sigur.
În mod normal, nu primim studenţi în mijlocul anului şcolar.
Dar, în acest caz,
pentru faptul că şi-a pierdut părinţii în tragicul accident de maşină...
Poftiţi. Acestea sunt rechizitele care vă vor trebui.
Sigur. E un pic traumatizată.
Înţeleg.
Ne vedem luni, Cataleya.
Ai un nume foarte frumos.
Mulţumim.
După ce luăm toate rechizitele,
ne ducem pe strada Maxwell
să cumpărăm hot-dog de la polonezii...
Acum ce mai este?
Şcoala aia nu are ce mă învăţa.
Ţi-am spus ce vreau.
Dacă nu vrei să mă ajuţi, bine.
O să lucrez singură.
Priveşte.
Asta vrei?
Vrei să te învăţ să fii criminală?
Sigur. Nicio problemă. Te învăţ.
Dar o să fii moartă în 5 ani.
Dacă vrei să fii criminală şi să supravieţuieşti, trebuie să fii isteaţă.
Trebuie să ştii mai mult decât să apeşi pe trăgaci.
Trebuie să ştii cum e lumea, cum gândesc oamenii.
Trebuie să înveţi să le citeşti următoarea mişcare.
Nu te pot învăţa asta dacă nu ai lucrurile de bază de la şcoală.
Ai înţeles?
Haide, spune-mi cum va fi. Cataleya, e alegerea ta.
Haide.
Acum! Alege.
Haide, ce vrei?
Alege!
Mai bine.
Amice, am adus bunătăţile.
Apoi am sugerat să cumpărăm câte ceva ca să condimentăm un pic lucrurile.
Nişte port-jartiere, ştrampi din ăia până la coapsă...
Drăguţ...
Au trecut 14 ani, dacă înţelegi ce vreau să spun.
Oricât de mult ţi-ar plăcea friptura de porc,
nu strică dacă mai mănânci şi carne de miel din când în când.
Exact.
Dumnezeule!
Nenorocitul!
Dumnezeule!
Ce naiba...
Mâinile pe capotă! Mâinile pe vehicul imediat!
Imediat!
Greşeala mea...
Târfă proastă!
Îmi pare foarte rău.
Nici nu e maşina mea.
- Ţi se pare amuzant? - Nu, să trăiţi!
Îţi dau eu motiv de râs!
Îmi pare rău, dle ofiţer.
Îmi pare rău... Eu nu beau.
Ce naiba?
Nu e nimic aici.
Fără permis de conducere, fără niciun act al maşinii,
fără vreun act de identitate...
În afară de un card la bibliotecă.
Dra Valerie Phillips.
În completare,
vă spun că sunteţi acuzată de conducere în stare de ebrietate,
condus pe partea greşită a drumului
şi pentru deteriorarea bunurilor poliţiei.
Dră Phillips?
Sunteţi atentă la mine?
Da.
- Asta e tot? - Numai dacă nu ai tu altceva în gând.
- O să vomit. - Nu, nu, nu! Scoateţi-o de aici.
Să-i daţi şi o ceaşcă de cafea.
O interogăm mâine, s-o lăsăm să doarmă.
Ai o scară înaltă de coborât.
Haide, vino. Dezmorţeşte-ţi picioarele.
Regis, verifică la parter.
E din Roma şi-i spune celuilalt...
Scuzaţi-mă. Sunt şeriful Warren.
- Îl avem aici pe Gennaro Rizzo. - Staţi un pic.
Aici scrie că sunteţi aşteptaţi abia mâine.
Niciodată nu te aştepţi la aşteptat, sergent.
Aia e cafea proaspăt făcută?
- Da, este. - Pot să mă servesc?
- Alfred. - Mulţumesc.
Ofiţerul Doyle vă va arăta unde sunt celulele.
Haideţi.
Casă, dulce casă.
După dumneavoastră, dle.
Îmi va fi dor de tine, Rizzo.
O să o las aici, în caz că ţi se face foame noaptea.
Somn uşor.
Vom avea nevoie de cofeină în noaptea asta, Joe. Ţine ochii deschişi.
Iată statisticile pentru cei nerăbdători să înceapă meciul.
24 de home-run-uri...
Panouri de electricitate Pericol de electrocutare
2...
1.
Nu din nou!
Doyle, du-te şi verifică sistemul de ventilaţie.
- Astăzi, te rog! - Doamne!
Rahat!
- Da? - Trebuie să merg la toaletă.
- Desfă nasturii de la cămaşă. - Ce?
Acum!
Cine eşti?
- Să mergem. - Haideţi!
Avem o breşă în securitate.
Mergeţi!
- Haideţi. Mişcaţi-vă! - Repede!
Au fost împuşcaţi! Cineva să deschidă uşa.
Uită-te la mine, Joe. Dă-mi arma.
Dă-mi arma. E în regulă... Foarte bine.
- Nu te opune! - Puneţi-l la pământ.
Nu am făcut-o eu. Trebuie să mă credeţi.
Ai grijă la el!
- Scoateţi-l de aici. - Nu am făcut-o eu.
Raportaţi la sediu!
- Căutaţi peste tot. - Haideţi, haideţi, haideţi!
Împrăştiaţi-vă.
Aici!
Verifică la vechea seră.
Aici nu e nimeni.
Agent Ross. Unde e?
- E la morgă. - Să mergem.
Aşa a fost adus.
E acelaşi scris de mână.
Acelaşi desen, nu?
El e.
Vreau să văd locaţia, vă rog.
Mulţumesc.
- N-ar fi trebuit să beau. - Nu, nu ar fi trebuit.
Doamne! Îmi pare foarte rău.
Poţi să-i spui asta judecătorului peste 10 zile la proces.
Ce se întâmplă acolo jos?
Nimic. Semnează formularul şi poţi pleca.
- Serios? - Da, serios.
Dar sunt sigur că judecătorul te va trimite înapoi.
- Cred că o merit. - Ai noroc că nimeni nu a fost rănit.
- Au venit oficialii. Dle şerif? - Ce se întâmplă?
- Daţi-vă la o parte. - E vorba de Rizzo?
E vorba de o asasinare?
- Nu ai sigilat clădirea? - A fost după ce s-a întâmplat totul.
Nu am crezut...
Fă-o acum! Nu intră şi nu iese nimeni.
L-aţi auzit. Sigilăm clădirea, nu intră şi nu iese nimeni.
Vreau să văd actele
tuturor care au fost în clădire în ultimele 24 ore.
Şi vreau înregistrările de la toate camerele de securitate.
Absolut toate.
- E totul bine? - E bine.
- Când te întorci? - Poimâine.
Bun. Am ceva pentru tine.
Lasă-mă o zi.
Bine. Abia aşteptăm să vii.
- Pup-o pe mama din partea mea. - Aşa voi face.
Mulţumesc.
22 de crime în ultimii 4 ani, toate cu acelaşi mod de operare.
Cred că am dreptate. Vrea să transmită un mesaj,
dar încep să cred că nu e pentru noi.
Suntem singurii care avem informaţiile.
Dar tot nu ajungem nicăieri, am dreptate?
Trimiteţi-le la presă. A venit momentul.
Vreau ca desenul ăsta
să fie afişat în fiecare ziar, revistă,
pe prima pagină, la nivel naţional.
Dacă mesajul nu e pentru noi, să ne asigurăm că ajunge unde trebuie.
- Dle Richard. - Marco.
- A trecut mult timp. - Da, a trecut. Ce-ţi face mâna?
Doare numai la umezeală.
Trebuia să ne laşi să te relocăm în Arizona, nu în New Orleans.
Aşa e.
Dar şefului îi place umiditatea. Te aşteaptă.
Ce părere ai?
- E o coincidenţă. - De 22 de ori?
O floare ca asta creşte într-un singur loc în lume.
Nu era cartea de vizită a lui...
Rahat! I-am uitat numele.
Cum îl chema pe vechiul tău partener?
Cel care-ţi făcea treaba murdară?
- Fabio. - Fabio...
Fabio Restrepo.
Pot să mă aşez?
C.I.A nu e un parc de distracţii.
Când agenţia te-a scos din Columbia
acum 15 ani şi te-a adus aici,
ţi-am permis să-ţi continui mica afacere
în loc să te închidem pe viaţă, cum ar fi trebuit.
În schimb, ar fi trebuit să ne oferi informaţii.
- Şi asta am făcut. - Nu prea.
Nu am nicio legătură cu asta.
Atunci află cine a avut.
Cu noi comunică.
Ar putea fi oricine.
Idiotule!
Ţi-am spus să-i omori pe toţi, hrană pentru ciori.
Tu ai dat-o în bară.
Acum du-te şi repară ce ai făcut.
Fiecare victimă era un măr stricat.
Aveam nişte motive, dar am tras linia şi am ajuns la răzbunare.
În afară de asta, nimic altceva.
După mine, Alexa Milshinova e suspecta principală.
Şi-a făcut o carieră
din a se culca cu pariori de talie înaltă din Vegas.
Îi seca de bani şi-i trimitea să-şi cunoască naşul.
Aici... D'Angelo James.
A încercat să preia afacerile cu heroină din Houston...
de la cartelul Gemini.
Dacă nu ştiţi tot ce e de ştiut despre gemenii ăştia,
n-aveţi ce căuta aici.
Vedeţi? Întoarce camera destul cât să nu fie văzut că intră în celulă.
Ora era 1:55 dimineaţa.
Asta înseamnă că infractorul era în secţie...
Nu trebuie să vă dau mură-n gură, nu?
Scuză-mă.
Împarte astea, te rog.
Acestea sunt numele, adresele şi numerele de telefon
ale persoanelor ce se aflau în acea staţie înainte de 1:55 a.m.
Toate persoanele.
Asta înseamnă că una dintre ele e ţinta noastră.
Vreau să localizaţi cele 10 persoane din dosarul pe care l-aţi primit.
Vreau un dosar detaliat
cu ultimii 10 ani din viaţa lor.
Vreau să verificaţi fiecare pistă şi fiecare poveste.
Pentru ca ucigaşul nostru, dnelor şi dlor, e în dosarele acelea.
Intenţionez să-l prind înainte să mai omoare pe cineva.
Nu mişca.
Bună, Jennifer.
Bună, Danny.
Nu ţi-ai terminat pictura.
Nu îmi termin niciodată picturile cu adevărat.
Doar mă opresc din a lucra la ele.
- Ştiu ceva ce ai putea termina. - Da?
Da.
Spune-mi ceva...
O să avem vreodată o întâlnire romantică normală?
Ce este o întâlnire romantică normală?
Să ieşim în oraş.
Să luăm o cină liniştită, să ne îmbătăm...
Desert?
Suntem în siguranţă?
În ce mă priveşte, da. Tu?
În siguranţă.
Ce mai face Lola?
Îi... este dor de tine.
Spune-i că şi mie mi-e dor de ea.
Cred că ar prefera să-i spui tu.
Ştiu.
Ce avem?
Ţi-l aminteşti pe tipul care a apărut în ziar
că făcea o schemă Ponzi ~înşelătorie financiară~acum un an?
A făcut să dispară 50 de miliarde de dolari.
Împreună cu el.
Acum locuieşte în Caraibe.
Aşadar a lăsat mulţi oameni supăraţi,
trebuie să-i dai o pauză...
Permanentă.
Mai este ceva.
De cât timp durează asta?
Nu de mult timp.
Ziarul scrie 22.
De ce?
Ştii de ce.
De ce te semnezi cu florile?
Nu ţi se pare că asta este o prostie?
Nu e vorba doar de tine.
Bine, Cataleya?
Sunt eu, mama, familia noastră.
- Familia? - Da.
Emilio, te rog...
Eşti "curat".
Tu primeşti comanda, strângi banii...
Ce drăguţ. Şi am grijă de tine. Asta fac.
Fiecare misiune, o verific şi o reverific.
Dacă ţi-aş da o misiune care nu ar bună pentru că eu nu am verificat-o,
nu te-aş ţine în siguranţă.
Eu te ţin în siguranţă.
Cataleya, este o slujbă cu normă întreagă, indiferent ce crezi tu.
Asta... nu este profesionist, nu este cum te-am învăţat eu.
Nu-mi pasă de ce este profesionist sau de siguranţă.
Fac asta în felul meu.
- Ăsta e felul tău? - Da.
Aceste ucideri... sunt prosteşti.
Dumnezeule.
Nu ar fi trebuit să te las să faci asta.
Niciodată.
Nu m-ai lăsat tu să fac nimic..
Eu am ales asta, îţi aminteşti?
Eu am ales asta.
Din prima clipă când am venit la tine,
mă hotărâsem deja.
- Tu singură? - Da!
Nici tu şi nici nimeni nu o să schimbe asta.
Te iubim, Cataleya.
Atunci asigură-mi spatele până când se termină.
Cataleya.
Scuză-mă?
Este o orhidee.
- Asta? - Desigur.
Se găseşte în Columbia.
De unde ştii asta?
Soţia mea... este din Columbia.
- Cataleya? - Exact.
Bine...
Să încercăm "organizaţie".
Rahat!
Bună, băieţi.
V-a fost dor de mine?
Da? Şi mie mi-a fost dor de voi.
Bună.
Veniţi.
Aţi fost cuminţi?
În regulă. Staţi!
Muşchi de vacă... vedeţi?
Poftim.
Vrei şi tu una?
Bine.
Mâncaţi.
Cunosc melodia aia.
Bună, Pepe.
Cred că băieţii m-au dat de gol, nu?
Îi răsfeţi.
Îi dresez.
Peştişorilor!
Willy!
Mă ignoră...
Ce?
Iubito, dacă pui o singură picătură de sânge acolo înăuntru,
vor fi cei mai mari admiratori ai tăi.
Serios?
Da, iubito.
Te vor adora până la oase.
Super!
Alejandro, să aduci mai mulţi oameni de pază în noaptea asta.
Da, dle.
Asigură-te să fim foarte bine păziţi.
Da, dle.
Da.
Fetelor, veniţi la tăticu'!
Sunt deja oameni în grădină şi în spate.
- Vreau ca voi trei să staţi sus. - Da, dle.
Doi pe acoperiş.
Grăbiţi-vă!
Ce e asta?
Willy, întoarce-te în pat.
Rahat.
Întoarce-te.
Cine eşti?
Nu contează cine sunt.
Bine... Ce vrei?
Vreau să stai exact acolo unde eşti.
Cu orice sumă te-ar plăti ei, eu o dublez.
Te rog... Te rog nu mă omori.
Nu o să te ucid eu.
Nu, nu... Te rog.
William Woogard a fost asasinat în vila sa din Caraibe
- Da? - Dl Steven Richard?
Cine este la telefon?
Sunt agentul şef Jack Ross de la FBI.
Sunt agentul însărcinat cu cazul unui criminal în serie.
Îl numim "Criminalul cu Etichetă". Poate ai auzit de el?
Am văzut publicitatea.
Îşi înseamnă victimele cu o floare.
Din Columbia. O orhidee Cataleya.
De fiecare dată când încerc să accesez informaţii primesc mesajul
"Acces interzis de către CIA".
Sunt la capătul unui drum foarte lung, dle Richard.
Şi mi s-a sugerat că tu eşti cel care...
Ascultă, agent Ross...
Nu îţi pot da nicio informaţie la telefon, dar...
îţi sugerez să faci o cerere oficială agenţiei,
pentru orice informaţii vrei să afli,
şi voi fi mai mult decât bucuros să te sun înapoi imediat cum voi putea.
Mulţumesc.
- Alo? - Încetează să mă mai minţi, Marco.
Acum FBI este pe urmele mele.
Vreau să rezolvi problema cât mai urgent.
M-ai auzit?
Foarte clar.
Bine.
- Unde mergem? - În centrul oraşului.
O să îi interogăm pe toţi columbienii
până când aflăm o adresă să o prindem.
În sfârşit, bine?
Jen,
în caz că apari,
am vrut să-ţi spun că m-am dus la New York
să mă întâlnesc cu reprezentanţii galeriilor.
Mă întorc mâine seară.
Dacă eşti deja aici, simte-te ca acasă.
Ce am aflat?
Avem imagini de la camerele de supraveghere din diferite unghiuri.
- Asta e tot? - Asta este tot.
Nu avem multe de la care să pornim...
Haide...
O să verific în baza de date, să vedem ce se întâmplă.
Nu căutăm o femeie.
Nu este posibil.
- Puţin vin? - Mulţumesc.
- Bine. - Sunt impresionat.
- Ţi-am adus ceva. - Serios?
Da.
- Un aligator de pluş? - Da.
Exact ce mi-am dorit dintotdeauna.
Aşteaptă, aşteaptă...
Să stăm puţin, să vorbim puţin înainte.
Despre ce vrei să vorbim?
Nu ştiu. Despre orice.
Întreabă-mă ceva.
Cum a fost călătoria?
De fapt, a fost grozav.
Galeriei i-au plăcut noile mele picturi,
o să facă o expoziţie în octombrie.
Ăsta este un lucru bun, nu-i aşa?
Da.
E rândul meu.
Călătoria ta cum a fost?
Călduroasă.
Ai făcut ceva interesant?
- Am înotat. - Altceva?
Haide. Vorbeşte cu mine.
Ce vrei să ştii?
Orice. Ceva legat de tine.
Ceva.
De unde eşti?
Părinţii tăi sunt de aici, din oraş?
Bine.
Să începem cu ceva mai uşor.
Ce îţi place să mănânci la micul dejun?
Nu mănânc micul dejun.
Nu o să te rănesc.
Vreau doar să ştiu mai multe despre tine.
Ce simţi, ce simţi despre mine, orice.
Doar puţin.
Mă simt singură uneori.
Mulţumesc.
Şi eu.
Lasă-mă pe mine de data asta.
Bună dimineaţa.
Ştiu că ai spus că nu mănânci micul dejun, aşa că am pregătit prânzul.
Dumnezeule.
- Rahat! - Aşteaptă...
Unde te duci?
Nu ar fi trebuit să fac asta.
Ce nu ar fi trebuit să faci?
- Nimic din asta! - Nu înţeleg. De ce?
Despre ce vorbeşti? De ce?
Pentru că...
Pentru că... ce? Uite, poţi să te opreşti puţin?
Putem vorbi despre asta?
Nu, nu. Danny, am vorbit prea mult.
Jennifer, rămâi puţin.
Îmi pare rău, trebuie să plec.
Jennifer!
Îmi pare rău că am întârziat.
Uită-te!
Şapte oameni ucişi în Miami.
Unul dintre ei era prietenul meu.
Şi ce dacă?
Ştii exact. Asta se apropie prea mult.
Dumnezeule, începi din nou cu asta.
Te caută.
Nu te juca cu mine.
Se apropie de tine.
Ştiu cum faci...
Crezi că ăsta este un joc?
Crezi că glumesc?
Mă sperii, Cataleya.
Nu o să-ţi mai iau misiuni.
Nu o să mai accept misiuni.
Te-ai retras din meseria asta.
- Nu poţi face asta. - La naiba!
Câţi oameni ai ucis când a murit băiatul tău?
Câţi?
Ce ştii tu despre fiul meu?
Nu ştii nimic despre fiul meu.
Spune-mi!
Nu schimbă nimic.
Când mi-am pierdut fiul, mi-am pierdut viaţa.
Tot ce era important pentru mine s-a pierdut.
Am vrut să cred în tine, Cataleya.
De ce?
Mă rugăm ca să-ţi găseşti o viaţă
departe de toate astea.
Pentru că nimeni din familia noastră
nu a avut o şansă la viaţă.
Ascultă... nu mai veni la casă.
Nu mai veni la biserică.
Nu te mai obosi.
Nu mai vreau să aştept telefoanele tale.
Nu vreau să sfâşii inima mamei.
Poate asta te va ajuta să înţelegi
ce încerc să-ţi spun.
Familia mea...
1,70, ochi căprui,
brunetă, slabă, strălucitoare,
un corp incredibil, un zâmbet criminal.
Mă gândesc la ea în fiecare zi.
Tipule, eşti îndrăgostit.
Eşti foarte isteţ.
Bine, serios... Spun asta din sufletul meu,
eşti nebun.
De cel puţin zece ani nu am avut pe cineva atât de important în viaţa mea.
În sfârşit am găsit pe cineva care îmi place foarte mult
şi împreună cu care vreau să fiu tot timpul.
Nu am nimic. Am un animal de pluş şi o fotografie.
Ai o fotografie? Dă-o încoace!
Nici măcar nu e o fotografie cu ea întreagă, i-am făcut-o când dormea.
Aşa că...
- Dumnezeule! - Iisuse, linişteşte-te.
Când o să o cunosc pe viitoarea dnă Delaney?
Tu? Niciodată.
Rahat!
Scuzaţi-mă, scuzaţi-mă...
Secţia 3.
Shari, ai primit fotografia aia?
Bună, faţă prelungă, de ce eşti în computerul meu?
Este frumoasă.
Evident nu este de nasul tău.
Nu e pentru mine, e pentru Danny.
Ţi-l aminteşti pe pictor?
Da, da, da...
Se potriveşte mai bine cu el.
Se potrivesc perfect. Cât o să dureze?
Încetişor, tigrule. Eşti cumnatul, nu şeful meu.
În plus, nici nu ar trebui să fac asta.
Shari, Shari, o să fii zâna cea bună
în cea mai frumoasă poveste de dragoste.
Bine? Gândeşte-te la asta.
O să ai onoarea de a spune că tu ai fost acea care a făcut totul posibil.
Şi o să-mi pierd slujba dacă sunt prinsă.
Am început verificarea. O să te sun când o să aflu ceva, bine?
Mulţumesc, iubito.
O să-mi mulţumeşti mai târziu.
Hei, vreau să localizez o transmisiune.
Chicago, secţia 3. Trimiteţi pe cineva acolo, acum!
Asta a fost o surpriză foarte plăcută,
Cu toţii ne maturizăm.
Va fi în regulă.
Da, mamă.
Aşa cred.
- Scuză-mă... - Vino cu mine, te rog.
Ăsta e computerul meu. De ce...?
De ce umbli la computerul meu?
Ai dreptul să rămâi tăcută...
Ai face bine să nu umbli la lucrurile mele.
Avem nevoie de o bază comună, aşa că...
să încercăm dimensiunea.
Bine.
Să vedem mâinile.
Bine. Acum...
Un nas frumos.
Identificare 100%
Felicitări. Ai o fată.
Scoate-o la imprimantă.
Trimite-o în toate staţiile.
Şi pregăteşte echipa mobilă.
Da, dle.
Alo?
Eu sunt.
Jen?
Eşti ocupat?
Nu. Nu, nu sunt.
Danny Delaney...
Localizarea în progres.
Mă uitam pe fereastră...
şi mă întrebam unde eşti.
Sunt acasă. Şi eu mă uitam pe fereastră.
Aşadar ne uităm la acelaşi cer, nu?
Aproape gata.
Ai o voce sexi la telefon.
Da. Şi tu.
Am localizat-o. Aici este.
În regulă, am localizat-o. Trimiteţi echipa SWAT.
Să mergem!
Mă bucur foarte mult că m-ai sunat.
Şi eu.
Mă uitam la fotografia ta gândindu-mă la tine când ai sunat.
Ce fotografie?
Ţi-am făcut o fotografe când dormeai, cu telefonul meu.
Nu este prea reuşită, dar voiam să am ceva...
să-mi reamintească de tine.
Ai arătat-o cuiva, Danny?
Nu. De fapt, prietenului meu, Ryan.
Cine altcineva a mai văzut fotografia, Danny?
~A treia persoană pe fir~ Nimeni. De ce?
- Danny, cui altcuiva? - Nimănui.
Nu am mai arătat-o nimănui. Care e marea problemă?
Mişcaţi! Mişcaţi! Să mergem!
Ţi-am făcut doar o fotografie prostească cu telefonul. Îmi pare rău.
Şi mie îmi pare rău.
Verifică cine sunt.
Agent special Williams, FBI.
E liber.
Nu, dnă, totul este sub control.
Am nevoie doar să veniţi cu mine, evacuăm clădirea.
Fixaţi explozibilul.
Aruncaţi uşa în aer.
Nu este aici. Sigilaţi clădirea!
Fiţi atenţi.
- Ceva? - Nu, nimic.
Stai, stai. S-a stricat o cameră de securitate.
S-a stricat o a doua cameră.
- Unde? - Garaj!
Toate unităţile, duceţi-vă în garaj.
- Să mergem, să mergem! - Asiguraţi toate ieşirile!
Este aici!
Cercetaţi pretutindeni!
Sub fiecare maşină. Căutaţi în fiecare portbagaj. Este aici!
Găsiţi-o!
Ceva? Haide, verifică portbagajul ăla.
Tio!
Mamă?
Mamă!
Emilio!
Îmi pare rău...
Îmi pare rău.
Mulţumesc.
Nu va dura mult.
Te rog, stai jos.
Crezi că ai acţionat inteligent.
Că te-ai gândit la toate?
Pentru că asta... s-a sfârşit deja.
Întregul loc este conectat la camere web.
La astea te referi?
Vorbind despre faptul că m-am gândit la toate...
scaunul tău este conectat la o bombă cu senzor de presiune.
Dacă te mişti chiar şi cu un centimetru, va fi ultima mişcare pe care o vei face.
Având în vedere ce ştii deja despre mine...
ştii că nu blufez.
Nu ştiu nimic despre tine.
Aşa că o să întreb...
Ce s-a întâmplat cu tine de ai ucis 23 de oameni?
Mă crezi dacă ţi-aş spune
că nu mi-am imaginat viaţa asta,
când eram mică?
Am vrut să fiu ca tine.
De cealaltă parte.
Serios?
Ce s-a întâmplat?
Don Luis...
Aveam nouă ani când a pus să îmi fie ucişi părinţii.
M-a distrus.
Aşadar toate astea...
toate indiciile astea...
nu au fost deloc pentru noi.
Toate astea au fost pentru el?
Era singura cale să îl găsesc.
Şi aveai nevoie de noi să punem astea în presă.
Da, dar v-a luat al naibii de mult timp...
La naiba...
Trebuie să fi fost foarte determinată.
Foarte concentrată...
Nu suficient de concentrată.
În dimineaţa asta, a distrus ultima bucăţică din mine.
I-ai trimis tipului un mesaj.
Ţi-a trimis unul înapoi.
Iar acum o să termin asta.
- Nu te pot ajuta. - Ba da, poţi.
Este protejat de guvernul vostru.
De o parte a guvernului la care nu pot ajunge.
E vorba de CIA. Nu ştiu de ce,
dar nu mă pot furişa pe lângă ei,
trebuie să mă crezi, am încercat.
Încearcă mai mult, agent Ross.
Ai o familie minunată.
Dacă te apropii de familia mea, jur că o să...
Acum ştii ce trebuie să faci.
Dă-mi-l pe Don Luis.
Pentru că dacă nu o faci,
o să participi la o înmormântare în fiecare săptămână.
Şi nu mă voi opri
până ce nu vei începe să simţi ce am simţit eu în toţi aceşti ani.
Îmi pare rău.
Cataleya...
Când îţi va fi gata cina, va expira timpul cronometrului bombei puse scaunului tău,
şi te poţi ridica.
Hei!
Nu... Înţelegi că am acceptat această întâlnire doar din curtoazie profesională.
Adevărul este că nu te pot ajuta.
- Nu poţi, sau nu vrei? - E acelaşi lucru.
În spiritul colaborării...
o să îmi pun cărţile pe masă.
- Da? - Am întâlnit o femeie.
Pe "Criminala cu Etichetă".
- Este o femeie? - Da.
E drăguţă?
M-a vizitat acasă şi mi-a spus...
că dacă nu o duc la acest om,
a spus că-mi va ucide câte un membru al familiei mele în fiecare săptămână,
până când nu mai rămâne niciunul.
Glumeşti?
Crezi că aş inventa aşa ceva?
Aşa că de ce...
nu-mi spui ce ar trebui să fac?
Sună la 911.
Acum va trebui să mă scuzi, am o întâlnire.
Din momentul ăsta.
Ross.
Ea este.
A spus că dacă nu îi dai ce vrea, îţi va redecora întreg biroul...
cu tine.
Spune-i te rog că geamul ăla este conceput să reziste
unei lovituri directe a unui glonţ de calibru 57 milimetri.
Ai zece secunde să îi spui adresa aia.
Cum pot fi sigur că dacă îi spun adresa nu mă va ucide oricum?
A spus că nu poţi fii sigur.
Dar poţi avea încredere în mine.
Dacă nu îi spui ce vrea, vei fi cea de-a 24 victimă a sa.
Magnolia Terrace numărul 867, New Orleans.
Te roagă să păstrezi aceasta conversaţie confidenţială.
Cu plăcere.
Cum rămâne cu familia mea?
Bună dimineaţa.
Cine eşti?
Asta nu este important.
Ceea ce este important este...
că vreau planurile locuinţei de la adresa Magnolia Terrace numărul 867.
Dacă nu pleci din biroul meu imediat, o să chem poliţia.
Am mare nevoie de planurile alea.
Veţi ocupa poziţii aici,
aici şi aici.
Trebuie să vă aşteptaţi la neaşteptat.
Este precum ceaţa pe sub uşă.
Ca un şoarece în perete.
Nu va ataca direct.
Şi nu o veţi vedea
decât când va fi prea târziu.
Atât de invizibilă este.
Marco!
Don Luis?
Sunteţi în regulă?
Aduceţi Mercedesul!
Trebuie să vă scoatem de aici.
Lasă-mă în pace!,
Haideţi! Haideţi!
Toată lumea în maşină!
Haideţi, haideţi!
Trebuie să plecăm.
Grăbiţi-vă!
Haideţi!
Ascundeţi-vă aici.
- Aşteptaţi să vă chem. - Bine.
Găsiţi-o!
Căutaţi peste tot!
- Alo? - Aţi ucis-o?
Verificăm acum.
Văd că am ucis-o.
Marco!
Ce naiba se petrece?
O să rezist aici.
Marco!
Ai aşteptat clipa asta mult timp.
Da.
Mişcaţi-vă camionul de aici!
Nenorociţilor!
Marco?
Nu.
Sunt Cataleya.
La ce te aşteptai?
Ţi-ai distrus întreaga viaţă încercând să mă ucizi?
Pe cineva ca mine?
Nu mă vei găsi niciodată.
Dar în nopţile următoare, crede-mă,
o să te găsesc eu.
Şi o să te ucid!
Ştii de ce?
Pentru că nu o să fiu niciodată
unde o să vrei tu să fiu!
De fapt...
eşti exact unde voiam să fii.
Mâncaţi!
Ar trebui să te gândeşti cu mare atenţie.
- Mai este ceva? - Ţi-am spus deja totul.
Bine? Venea câteva ore, apoi pleca. Asta este tot.
Uite, e foarte târziu, sunt foarte obosit, dacă nu o să mă arestezi...
De fapt, nu avem pentru ce să te acuzăm.
- Aşadar, pot să plec? - Nu.
Mai am câteva întrebări.
Pot cel puţin primi o cafea?
Da.
- Frişcă şi zahăr? - Da, te rog.
Alo?
Bună.
Jen...
Dumnezeule, uite nu am avut nicio idee. Îmi pare foarte rău. Eşti în regulă?
Sunt bine.
Unde eşti?
FBI.
Danny...
- Ştii că ei ascultă? - Da.
Cât timp mai avem?
40 de secunde.
Ai timp să pui trei întrebări.
Care este numele tău real?
Cataleya.
Precum floarea?
Da. Precum floarea.
Au rămas 20 de secunde.
Pasărea mea mică se va întoarce într-o bună zi?
Lasă fereastra deschisă şi vei vedea.
- Hei, Ross? - Da?
Recepţionăm o conversaţie la telefonul tipului.
Ultima întrebare.
Te iubesc.
Dă-mi telefonul!
Dă-mi-l!
Alo? Alo?
Poţi să pleci.
Subtitrarea: al3x04/Avocatul31 Subtitrari-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Comentarii pe Facebook la Subtitrari-Noi Team si la Alexandru Neagoe
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro
Tip for download: Open Subtitles MKV Player