Domnişoară G, voiam să vă mulţumesc pentru că mi-aţi împrumutat cartea.
Ai citit-o?
Da.
- Te-au prins? - Nu.
Oricum, nu-mi dau seama pentru ce atâta agitaţie.
Pe mine nu m-a corupt.
Bravo ţie. Să-şi pună asta în pipe.
Am furat laptele de la micul dejun şi am făcut unt într-o cană de cacao.
Dar o să-l împart cu celelalte, aşa că e doar jumătate de păcat.
Şi am râvnit la băiatul grădinarului.
Dar el a venit aici doar pentru o vară, iar eu nici măcar n-am vorbit cu el.
De fapt, am râvnit foarte mult.
Ar trebui să-mi pară rău pentru asta?
Unu, doi, trei, patru, cinci...
- I-ai spus? - Da.
- Totul? - Nu chiar totul.
- I-ai spus de carte? - Să-i fac probleme domnişoarei G?
Ei nu înţeleg arta şi cultura.
E o prostie să interzici cărţile care te învaţă adevărul despre viaţă.
Nu cred că e greşit să-mi doresc să ştiu adevărul despre viaţa reală.
Nu putem rămâne pure la infinit.
Haide, Rosie.
Mi-e foame.
Scuză-mă. Vreau să trec.
Scuză-mă.
Am spus scuză-mă!
Salutare, echipă.
Fata cea nouă soseşte astăzi.
Pâinea prăjită.
Da, Radfield?
Unde e untul meu?
Pe pâine.
Serios? Unde? Arată-mi.
Câtă generozitate din partea ta!
E amuzant. Eu sunt cea care face untul pentru echipă,
şi mă aştept să-l văd pe pâine.
Îmi pare rău, căpitane.
Fă-o din nou.
De la un capăt la celălalt, sau te prăjesc la foc, înfiptă în furculiţă.
Trebuie să stabilesc standardele, sau totul se duce de râpă.
Repede. Vine!
Avem o fată nouă care vine tocmai din Spania să se alăture echipei.
Vreau s-o întâmpinaţi când ajunge.
Ştiu că nu vă purtaţi întotdeauna drăguţ cu noile venite,
dar cu fata asta vreau să vă purtaţi foarte frumos,
pentru că străbate atâta drum,
venind din altă ţară, din altă cultură.
E romano-catolică,
dar va participa la slujbe alături de voi.
Vreau să fiţi amabile.
Fata e o aristocrată. E obişnuită cu ce-i mai bun.
Da, doamnă Nieven.
- Aţi înţeles? - Da, doamnă.
La naiba!
Romano-catolicii sunt superstiţioşi şi ignoranţi.
De aceea au picturile acelea înfiorătoare cu Iisus
sângerând, cu cuie bătute în palme şi spini pe cap.
Călugăriţele catolice îşi îngroapă pruncii în grădinile din spatele mânăstirii.
Apoi sunt zidite, în picioare. Nici măcar nu pot sta jos ca să moară!
- Când soseşte? - Nu ştiu, şi nici nu vreau să ştiu.
Am auzit că fata din Spania e gimnastă.
Nu prea văd relevanţa roţilor în echipa noastră.
Domnişoara G a fost de acord, aşa că nu vreau să mai aud nimic.
Vine.
Ce frig e aici!
Ce face Sunny Nieven cu banii părinţilor voştri?
Cu siguranţă nu-i aruncă pe încălzire.
Înseamnă că-i aruncă pe băutură, nu fetelor?
Fuzzy, de ce atârni ca un sac de cartofi?
Mi-am pierdut săritura, domnişoară G.
Laurel, las-o să sară.
Aşa. Picioarele apropiate.
Braţele întinse, privirea înainte.
Eşti numai tendoane şi muşchi, care taie aerul şi apa.
Cu farmec, cu stil,
cu agilitate!
Fuzzy, poţi s-o faci mai bine de atât.
Am mâncat fulgi de ovăz şi pâine prăjită la micul dejun, şi mă simt slăbită.
Fuzzy.
Ăsta e cel mai importat lucru în viaţă? Fulgii de ovăz?
- Nu, domnişoară G. - Atunci ce e?
- Gândeşte-te. - Dumnezeu, domnişoară G.
- Nu. Rosie? - Să fii bună cu creaturile Domnului?
Nu. Îţi scapă ideea, dragă. Poppy?
- Moartea. - În viaţă, Poppy!
- Di? - Dorinţa, domnişoară G.
Da! Mulţumesc, Radfield!
Cel mai important lucru din viaţă e dorinţa.
Puteţi realiza tot ce vreţi. Lumea e toată a voastră.
Nimic nu e imposibil pentru voi, fetele mele.
Tot ce trebuie e să vă doriţi asta.
- Aveţi dorinţă? - Da, domnişoară G.
Dacă aveţi dorinţă, nimic nu vă stă în cale. Ţintiţi sus!
O să ţinem un moment de meditaţie.
Cred că ar trebui să auzim părerile domnului Shelley despre ambiţia excesivă.
Poppy?
"Am cunoscut un drumeţ dintr-o ţară străveche, care mi-a spus:
"Două enorme picioare de piatră, stau în deşert, lipsite de trunchi.
"Lângă ele, zace un chip, pe jumătate îngropat în nisip,
"cu buzele-ncreţite şi crestate de rece rânjet poruncitor,
"grăind că al său sculptor, pasiunile ştia a citi,
"Întipărite neînsufleţitelor lucruri, supravieţuiesc
"mâinii ce le-a luat în râs, şi inimii ce le-a hrănit.
"Iar pe soclu cuvintele apar:
"'Numele meu e Ozymandias, regele regilor.
"'Priviţi lucrarea mea, voi cei puternici şi disperaţi!'
"Nimic nu mai rămâne în urmă,
"în jurul decăderii acelei epave colosale,
"nemărginită şi pustie.
"Singuratice, terne nisipuri se-ntind până departe."
Bine ai venit!
E o plăcere să te avem aici, dragă. Călătoria a fost plăcută?
Haide. Vino, George.
Vino, dragă.
Mă rog la Dumnezeu, sufletul să mi-l apere. Iar dacă nu...
... concepţie puternică prin care am râvnit. Arta de a muri.
Domnului să-i fie milă de mine!
- Eu spun, amin! - Şi ia...
Sânge proaspăt.
Cu personal.
Vedeţi? E o prinţesă adevărată!
Nu pot să nu mă uit la ea. E atât de frumoasă.
Nu e frumoasă. Arată ciudat.
Are faţa strâmbă. Iar nasul e prea mare.
Poppy, tu eşti mai frumoasă.
- Eu sunt Di Radfield, căpitanul echipei. - Fiamma Coronna.
Poţi să-ţi pui cinci lucruri pe noptieră.
O să fac tot ce pot.
Aşa sunt regulile.
Cinci lucruri.
Ascultă.
E sunetul lumii care se sfârşeşte.
În timpul scurtei tale şederi aici, Înălţimea ta, regulile sunt:
trebuie să-ţi închizi ultimul nasture la cămaşă atunci când porţi cravată,
şi trebuie să întrebi o profesoară sau pe eleva de serviciu dacă vrei s-o dai jos.
Poţi să te îmbraci în rochie duminica după slujbă, până la ora ceaiului.
Şi, ai voie să ţii cinci obiecte personale la vedere.
Regulile sunt pentru toate.
Fără excepţii, fără favoruri, fără animale.
Ce vacă!
Mamă.
Mamă!
Vrei să le trezeşti pe celelalte?
N-ai păţit nimic. Culcă-te.
Credeam că am auzit-o pe mama strigându-mă.
Credeam că a venit după mine, că o să plec acasă.
Oricine ai fi, ai întârziat.
- E Fiamma. - Aristocrata.
Să fac o plecăciune?
De ce ai întârziat, Fiamma?
N-am întârziat. Nu-i nici măcar ora şapte.
O să vedem dacă a meritat să te aşteptăm.
Radfield stabileşte standardul!
Ce ţi-a trecut prin cap când ai făcut asta?
- Nimic. Mintea mea era goală. - Exact!
Pentru asta ne antrenăm, fetelor.
Trupul învaţă, memorează. Muşchii ştiu cum să răspundă.
Atunci vă eliberaţi trupul de sub controlul minţii. E numai fizic.
Dar există şi poezie în asemenea perfecţiune.
Gata. Cine vrea să urmeze?
Fuzzy.
Ce e cu tine, Fuzzy?
Iar te gândeşti la băieţi?
Nu, mă gândesc la săritură.
Nu te gândi! Sari!
Fuzzy!
Fiamma?
E prea rece pentru înotat.
Nu e prea rece pentru fetele mele.
- Aşa e iarna în Spania. - Dar nu suntem în Spania, nu?
De ce te temi? Nu eşti atât de bună pe cât pari?
- Incredibil! - Bravo, Fiamma.
Se pare că standardul a fost ridicat, Radfield.
Vino, Fiamma.
Fiamma, noi suntem caii tăi, iar tu trebuie să ne hrăneşti.
- Ei! - Aşteptaţi-mă.
S-ar părea că domnişoara G a încheiat relaţia cu domnul Du Toit.
El e unul dintre taţi.
Nu era îndrăgostită de el, a fost mai mult ceva fizic.
- Au fost conduşi de pofta trupească. - E adevărat?
E o prostie. Lily, nu te mai da în spectacol.
L-am văzut pe domnul Du Toit o data. E foarte arătos.
Ca un star de cinema.
Avea braţe mari şi puternice, şi ochii albaştri ce promiteau aventuri sălbatice.
E chiar foarte posibil
ca el şi domnişoara G să fi cedat tentaţiei.
Şi eu mi-l doream.
Bărbaţii mai în vârstă ştiu totul despre extazul sexual feminin.
Lily, cred că într-o zi o să faci şi tu sex.
Ce-i asta?
E pentru respiraţia mea. Îmi curăţă gâtul.
Miroase ca sertarul bunicii mele cu lenjerie.
Haide, Rosie.
Ai o pată neagră.
Pe faţă.
Pată neagră!
- N-ai observat? - Şi ce dacă?
Înseamnă că o să mori.
Atunci ar fi bine să mă întorc la şcoală.
Evident că nu a citit "Insula comorilor".
N-are idee despre ce vorbeşti.
Poppy!
N-am fost eu şi n-ai cum să dovedeşti asta.
Uită-te la piciorul meu de lemn.
Şi la papagalul meu.
Ortografia.
Fuzzy, gramatica!
- Ne citeşte scrisorile? - Bineînţeles. Tu ce credeai?
- Cine e Pablo? - Un prieten.
- Un iubit? - Un băiat şi un prieten.
- Un prinţ? - Nu. Din păcate.
- De asta ai fost alungată? - N-am fost alungată.
- Ca Romeo şi Juliet? - Scrie încă o dată.
- Şi încearcă să nu mai pari nefericită. - Da, doamnă.
Scrisorile sunt salutări.
Folosiţi această oportunitate pentru a le arăta părinţilor voştri
caligrafia frumoasă şi modul de exprimare.
Nu le cereţi mâncare şi bani de buzunar.
- E pentru mine? - Nu.
Sunteţi sigură? Cred că îmi văd numele.
Nu. Pleacă.
Persephone Burls?
Fuzzy, cred că e pentru tine.
- Nu înţeleg ştampilele astea. - Sunt egiptene.
Fiamma Coronna.
Vezi? N-ai fost uitată.
Mă tem că astea sunt toate, fetelor.
Dar sunt sigură că Fiamma o să împartă comorile cu voi.
"Dragă Persephone, sper că eşti teafără şi înveţi bine.
"Tata pleacă în Rhodesia pentru noul post cu o săptămână mai devreme..."
N-ai de gând să-l deschizi?
- Aici? - Haide, lasă-ne să vedem.
Uitaţi-vă la asta!
Luaţi.
Sunt delicioase.
Fiamma, mai spune-mi o dată povestea.
- Ţi-am spus-o aseară. - Mi-a plăcut. Te rog.
Te rog.
Era odată un rege, care avea o fiică.
Împreună, explorau tărâmuri îndepărtate.
Într-o bună zi, s-au întâlnit cu un sultan,
care i-a oferit regelui un dar extraordinar
în schimbul mâinii fiicei sale.
Un diamant albastru fermecat.
Dar regele era lacom
şi le-a dus pe amândouă,
pe prinţesă şi pe diamant, înapoi la castelul său.
Dar sultanul a venit s-o caute pe prinţesă
şi a rugat-o să zboare departe cu el,
pe covorul său fermecat.
Iar prinţesa a fost atât de vrăjită,
încât a plecat cu el
şi n-a mai văzut-o nimeni niciodată.
Nu poţi să dormi, Di?
Mă gândeam la casa mea.
Ar fi păcat să irosim o noapte atât de frumoasă.
Haide. Mergem să înotăm. Trezeşte-le pe celelalte.
Lily.
- Laurel, trezeşte-te. - Trezeşte-te. Mergem să înotăm.
Nu fi ridicolă. Suntem în mijlocul nopţii.
E o lecţie obligatorie. Nu poţi să dormi. Ridică-te!
Ce lecţie? Despre ce vorbeşti?
Ce mai aşteptaţi? Viaţa de apoi?
Lily!
Te stropesc.
- Trebuie să înoţi mai repede. - Tu eşti mamă!
- Cum se joacă? - Urmăreşte peştele mamă, pe Di.
Tu eşti mamă.
- Acum cine e mamă? - Tu eşti mamă.
Domnişoara G a învăţat jocul ăsta în India.
Serios? Ador India. Când aţi fost acolo?
Acum câţiva ani.
Domnişoară G, spuneţi-i Fiammei cu v-aţi plimbat pe elefanţi cu prinţii!
Di, am mai auzit toate povestea asta.
Mai bine ascultăm despre aventurile Fiammei.
N-am avut nicio aventură. Am călătorit împreună cu tatăl meu.
Domnişoara G a călătorit singură.
Serios?
Atunci am trecut şi printr-un mic scandal.
Îmi aduc aminte că un căpitan era foarte dezgustat
de faptul că are la bord o femeie neînsoţită.
S-a creat atâta agitaţie, încât am fost obligată să mă dau jos în următorul port.
Pe unde ai mai fost, Fiamma?
Etiopia, Somaliland, insulele Dodecanese.
Şi Paris.
Parisul e mizerabil.
Vă place Parisul?
Îmi place să călătoresc.
Într-o zi, o să-mi reiau călătoria în jurul lumii.
E în sângele nostru, nu?
Nu eşti ca celelalte fete.
Ele încă mai aşteaptă ca vieţile lor să înceapă.
Nu şi tu.
Puteţi pleca oricând doriţi.
De ce mai rămâneţi?
Rămân pentru fete, bineînţeles.
Când vor pleca ele, voi pleca şi eu.
N-aveţi voie aici, domnişoară Gribben.
N-aveam idee. Nu e încuiat nimic.
E un sistem onorabil. Aici respectăm confidenţialitatea.
Mă gândeam că ştiţi asta.
A fost mare agitaţie, nu-i aşa?
O contesă să fugă cu un ţăran. Şi un marxist, pe deasupra!
Închipuiţi-vă câtă îndrăzneală, cât curaj!
Asta e irelevant.
Am protejat multe fete de ele însuşi de-a lungul timpului.
Am crezut că dacă îi cunosc puţin trecutul, aş putea s-o ajut.
Toate fetele trebuie tratate egal, indiferent de trecutul lor.
După cum bine ştiţi, domnişoară Gribben.
Sunteţi demult aici.
Îmi pare rău, doamnă Nieven.
A fost o greşeală de judecată. Nu se va mai întâmpla din nou.
Aveţi grijă să fie aşa.
Lumea e un loc primejdios.
Ar fi păcat să descoperiţi asta pe propria piele.
Te-ai hotărât? E potrivit pentru un dineu?
Sau pentru un botez?
Sau e doar un simplu buchet de însănătoşire grabnică pentru rude.
Sau ai cumva alte idei? Poţi fi foarte creativă.
Lumea se aruncă la picioarele ei doar pentru că e aristocrată.
E nedrept. E necinstit.
Fuzzy Burls, ce-ai făcut?
Pe Fuzzy n-o ajută nimeni.
Ai auzit? Te-a sunat tatăl tău.
- Tatăl meu? - Prinţul în persoană.
De ce nu mi-a spus nimeni?
Cine ştie pe unde erai. Te-am căutat peste tot.
- Până la urmă a vorbit cu Lily. - Ce a spus?
Cred că e interesat de Lily.
A aranjat s-o vadă săptămâna viitoare.
Trimite o trăsură şi şampanie pentru ea.
Tatăl tău e un ticălos grosolan, Fiamma.
O s-o defloreze pe iubita noastră Lily.
N-ar trebui să fii rea.
Scuzaţi-mă, doamnă Cairns.
Speram să profit de soarele ăsta minunat
şi să le iau pe fete la înot.
Cum doriţi.
Fiamma, dragă?
Dacă nu vă supăraţi, doamnă Cairns, eu vreau să rămân.
Fiamma, anotimpul de vară în ţara asta ne răsfaţă foarte rar.
De-abia a trecut ora mesei. Mă voi scufunda ca o piatră.
Cum doreşti.
Fetelor.
Ultima săritură, fetelor.
Arătaţi-mi ceva interpretativ.
- Fiţi sexy, fetelor! - Priviţi, domnişoară G.!
- Bravo, Fuzzy. - Elefantul. Pudelul.
Dansul puiului.
Fără cărţi astăzi, fetelor.
- Uită-te la asta! - Uite ce pălărie!
Acum, o poveste despre Africa.
Ultimele rămăşiţe ale primului matelot.
Domnul Riley cred că era numele lui.
A murit într-o mlaştină de mătrăgune, în drum spre Congoul Francez.
Sărmanul domn Riley.
Eram pe un vapor cu aburi,
dar el a vrut să ia un canoe şi să exploreze laguna.
Un plan fascinant, dar e nevoie de multă atenţie,
pentru că mai mult ca sigur veţi întâlni câţiva crocodili.
A fost apucat chiar din canoe.
A fost un moment tipic, "aici acum o clipă, apoi a dispărut".
Nesăbuitul.
Probabil şi-a petrecut ultimele momente întrebându-se de ce,
realizând prostia făcută...
... n-a trecut încet de lili,
şi a coborât în mlaştina de mătrăgune.
Cred că ai mai auzit cum am povestit asta.
Cred că da.
Cu toate astea...
... ne-am îndreptat spre râul Ogowe...
... înţesat cu muşte de mătrăgună.
Duhoarea mlaştinii...
Basme. La fel ca toate poveştile ei.
Nu numai că erau crocodili...
Domnişoara G a riscat totul.
E neînfricată şi cinstită, e un exemplu pentru noi toate.
Cred că Mary Kingsley a riscat totul, în 1897.
A fost cea mai vândută carte.
A fost transcrisă şi în spaniolă.
... să iasă şi să intre în viaţa exterioară.
Haide, Laurel. Poţi s-o faci.
Haide, Poppy!
Minunat, Laurel.
Bravo, Laurel.
Unde îţi e curajul?
De ce nu puteţi să daţi totul?
Unde e expresivitatea? Pasiunea?
De ce mă necăjesc?
Fiamma.
N-am terminat.
Putem să mai sărim o dată?
Nu. Fiamma are o altă scufundare în ea.
Trebuie să aşteptam toate până şi-o găseşte.
Fiamma.
Unde este? S-a înecat?
Nu am să o salvez.
Va ieşi la suprafaţă ca o plută într-o clipă.
Fiamma are un spirit îndrăzneţ. Un caracter ambiţios.
Imaginaţi-vă să aveţi ceea ce are ea.
Ceva foarte diferit de această existenţă plicticoasă şi dureroasă.
Doar Fiamma este dispusă să rişte totul.
Să se forţeze dincolo de limite.
Poţi să te duci să te schimbi.
Ture pentru voi restul.
Nu este corect.
A fost grozav astăzi, Fiamma.
Să nu-ţi pară rău pentru celelalte, nu este vina ta că eşti cea mai bună.
Avem multe în comun, ştii.
Am trăit multe, noi două.
Foarte multe lucruri identice.
Nu este niciun motiv pentru care nu am putea fi cele mai bune prietene.
Nu înţeleg de ce am fost pedepsite cu turele alea.
Am făcut cea mai bună săritură a mea astăzi, iar d-şoara G nici nu a observat.
- Cred că Laurel a fost foarte curajoasă. - Mulţumesc.
- Atunci de ce avem probleme? - Fiamma fixează standardele.
Şi? Când fixai tu standardele, nu eram puse să suferim.
- Ce faceţi? - Desenăm din natură.
- A văzut-o cineva pe Fiamma? - Nu.
Nu aţi văzut-o nicăieri?
A fost foarte liniştită de dimineaţă.
- Credeam că este ruşinată. - Nu, cu siguranţa liniştită.
Ai încercat la librărie?
De două ori.
De două ori...
Cred că ar trebui să o ajutăm să o caute.
Haideţi.
Avem o misiune pentru d-şoara G!
Dar este foarte cald. Nu putem rămâne aici?
Bine. Atunci mă duc singură.
Uitaţi, acolo!
Aici erai.
Foarte retrasa astăzi, nu-i aşa?
De ce trebuie să vii după mine?
Nu ne-am terminat conversaţia ieri.
Nu am nimic să-ţi spun.
Înţeleg.
Ştii, ar trebui să faci un efort mai mare să te integrezi.
Nu voi fi aici suficient de mult încât să mă integrez.
Tatăl meu va veni să mă ia.
Desigur, dragă.
Dar, vezi tu, Laurel a venit pentru o perioadă.
La fel şi Roşie. Fuzzy a crezut că va sta o zi.
Doar Di a realizat că asta este pentru totdeauna.
Nu este pentru totdeauna.
Te vor părăsi.
Şi o pâine, te rog...
Patru rulade, trei tarte cu dulceaţă şi o pâine, te rog.
Patru rulade, trei tarte cu dulceaţă...
Patru rulade, trei tarte cu dulceaţă şi o pâine.
Patru rulade, trei tarte cu dulceaţă şi o pâine, te rog.
Te pot ajuta?
Patru rulade, trei tarte cu dulceaţă şi o pâine, te rog.
Atât, d-şoară?
D-şoară?
Şi... un sfert de şerbet de lămâie, te rog.
Sper ca asta va face să dispară dorul de casă.
Nu este nimic mai rău decât să te simţi singur undeva într-un loc străin.
Cunosc sentimentul ăsta.
Şi ştiu cât de importantă poate fi chiar şi o mică faptă bună.
Fuzzy?
Nu cred că asta este o idee bună, Burls. Şi aşa faci aterizări rele.
Nu este corect.
Vă rog. Serviţi-vă.
La ce va folosi asta, Rosie?
Nu am bani.
Dă-ne atunci una dintre prăjiturile tale.
Rosie, asta este foarte serios. Fă ce ţi se spune.
Mă bucur să scap de asta!
Haide.
În regulă, să o găsim pe Fiamma.
Ridică-te!
Te duci acasă.
Aici ai mâncare, bani şi o hartă.
Feribotul pleacă peste o oră, aşa că trebuie să te grăbeşti.
Vrei să te duci acasă, nu-i aşa?
Înapoi la vila ta, la prietenul tău, la diamante şi petreceri?
Mulţumesc. Vreau.
Să nu te mai întorci! Vorbesc serios, să nu te mai întorci niciodată!
Ţi-ai încălcat jurămintele şi mi-ai sfâşiat inima
De ce m-ai fermecat?
Acum rămân într-o lume aparte
Şi inima îmi rămâne captivă
Este seara în care fac baie Fuzzy, Laurel şi Fiamma.
- Unde este Fiamma Coronna? - O să fac eu baie în locul ei!
Nu, nu o să faci asta, Poppy.
Unde este Fiamma?
Nu ştiu, Matron.
Se ascunde în grădina de trandafiri?
Di Radfield, unde este?
Nu am nicio idee. Face totul de capul ei.
Şi asta încă o dată înainte să mor...
Nu am avut un asemenea eveniment de când sunt.
Reputaţia noastră este în joc. Bunul nostru renume.
Mă învinovăţesc. Am fost prea blândă.
În multe feluri, echipa de sărituri a fost un mare succes.
Nu vreau să îţi diminuez realizările cu aceste fete
când spun că le lipseşte simţul proporţiei.
Fiamma trebuie să înveţe că nu este mai specială decât niciuna dintre celelalte fete
O să fiu mai severă.
Bine. Acum să ne rugăm ca această fată să se întoarcă nevătămată.
- Încercaţi din nou, vă rog. - Foarte bine.
Nu răspunde. Pot să vă sugerez să încercaţi mai târziu?
Trebuie să vorbesc cu el. Trebuie să vină să mă ia.
Vă rog încercaţi mai târziu.
- Ultima traversare, d-şoară. - Nu, mulţumesc.
Nu îmi plac întinderile mari de apă.
Intră.
D-şoară G?
Ne întrebam dacă sunt ceva ştiri.
Ştiri? Nu.
Poate s-a întors în Spania.
Este o prostie dacă a făcut asta. Nimeni nu îi duce dorul acolo.
De ce eşti supărată?
Am crezut că echipei îi va fi mai bine fără ea.
Ei bine, ai crezut greşit!
Şi când o să vreau să îţi cunosc părerea, o să ţi-o cer.
Nu cred că trebuie să continuăm în privinţa asta.
Probabil că a stat în frig multe ore.
Am găsit-o la marginea drumului. Era într-o stare foarte proastă, sărmana fată.
S-a întors!
Au prins-o încercând să se strecoare într-un autobuz spre continent.
Fetelor!
Stingerea!
Mă bucur că te-ai întors.
Fiamma! Haide, Fiamma!
Uimitor!
Haide, Fuzzy.
Fetelor, noi suntem... îngeri, vulturi.
Să sari în apa înseamnă să zbori.
Eliberaţi-vă de cătuşele conformităţii.
Să nu va reţină nimic, cu excepţia aerului însăşi.
Sunteţi între Rai şi Pământ.
Regulile nu se mai aplică.
M-am plictisit de antrenament. Când o să concurăm?
Putem face acum un mic concurs dacă vreţi.
Nu, vreau să concurez împotriva unei alte echipe.
Radfield, alege o echipă.
Lily.
Fiamma, poţi să fii căpitanul echipei B. Este rândul tău să alegi.
Alege-mă pe mine!
Un concurs adevărat. Împotriva altor şcoli.
Cu premii şi trofee.
Aveţi trofee?
- D-şoară G? - Ne antrenăm să concurăm.
La cate concursuri ai participat cu echipa asta?
La niciunul.
Niciunul?
Nu am concurat niciodată.
Nu aţi fost pregătite.
- Dar mă simt pregătită. - Şi eu mă simt pregătită.
Care este rostul dacă nu concurăm?
Nu voi tolera o revoltă.
De vreme ce Fiamma se pare că ştie ce este mai bine pentru voi, să preia ea frâiele!
Nu ar trebui să fii naibii superioară tot timpul.
O faci să se simtă mizerabil, ştii. Şi distrugi echipa.
Dacă noi te plictisim,
trebuie să înveţi că fericirea echipei este mult mai importantă decât fericirea ta.
Nu mă interesează să fac parte din echipa ta.
Nici măcar nu trebuia să fiu aici.
Ei bine, acum eşti aici!
Aşa că fă ce poţi mai bine şi nu ai fii naibii atât de egoistă.
Nu sunt egoistă. Vreau doar să mă duc acasă.
Nu crezi că toate vrem să mergem acasă?
Îl poţi păstra dacă vrei.
Mulţumesc.
Poate dacă eram mai bună cu d-şoara G,
şi ea ar fi mai bună cu tine.
Poate.
O să încerc.
Fără promisiuni.
Într-un roi de musculiţe.
Sunt plictisită. Ce să facem?
Putem juca "De-a v-aţi ascunselea"? "Piggy în mijloc"?
"Red Rover"?
Ar trebui să facem ceva distractiv, măcar o dată. Ca o petrecere la miezul nopţii.
Fiamma, ai vreo sugestie pentru noi?
Sărbătoarea Sfintei Agnes.
În ajunul sărbătorii, dacă o femeie îndeplineşte anumite încântări,
o să aibă o viziune cu viitorul soţ
iar el va mânca şi va bea cu ea.
- Încântările sunt împotriva lui Dumnezeu. - Rosie, este Keats.
Genial! Una dintre noi poate fi Madeline iar alta Porphyro.
Ne putem costuma şi putem avea şi un cleric.
- Cineva poate dansa în jur. - Eu voi fi Porphyro cu armăsarul său.
Eu voi fi Madeline şi mă voi ruga pentru un iubit de vis în lumina lunii.
Atunci s-a hotărât. Fiecare trebuie să aducă mâncare.
Şi vom avea nevoie de flori în păr.
O să ne distrăm grozav. O să vezi.
Apoi, desigur, a cincea formă era frumoasă,
legată cu flori.
- Am pierdut-o? - Haide, începe.
Astea sunt bune. Vrei să ajuţi cu prăjiturelele?
Să-mi aranjeze cineva părul.
Toate arătăm minunat.
În felul ăsta.
Noroc.
- Cum arăt? - Excelent.
Di, vino aici.
Mai multe piersici!
Laurel, pot să iau una din bomboanele tale, te rog?
Nu am putut să adorm. Nu am putut dormi.
Rosie!
Fiamma, ai sărutat un băiat, nu-i aşa?
Da, am sărutat.
Spune-mi cum se face. În detaliu.
Nu poate fi învăţat. Trebuie să repeţi cu spatele mâinii.
Sau cu băiatul grădinarului!
Amatoare...
Ascultaţi, este foarte bine să căutaţi pasiunea,
dar vine o vreme când trebuie să te maturizezi
şi să găseşti un bărbat potrivit şi să-şi scoţi pantalonii!
Pentru că tu ştii totul despre asta, nu-i aşa, Lily?
Fuzzy!
Un zgomot puternic, nu-i aşa?
Este o petrecere de la miezul nopţii.
Dar mâncarea nu este permisă în dormitoare.
Mi-au cerut mie permisiunea şi le-am dat voie.
Nu poţi să tu o asemenea permisiune.
Du-te la culcare, bătrâno.
D-şoara Nieven va auzi de asta.
Mă simt foarte ciudat.
- Haide, Fiamma, ajută-ne. - Vine cineva.
- Duceţi-o în pat, repede. - Taci, nu este amuzant.
Îmi pare rău, d-şoară G. Nu am ştiut că a băut atât de mult.
Îngrijiţi-vă ca această cameră să fie aranjată cum era.
Şi curăţaţi-vă.
Arătaţi groaznic.
O să o ascund până va fi trează.
Nu va fi bine pentru nimeni dacă va fi descoperită în starea asta.
- Îmi pare rău, d-şoară G. - Mulţumesc, d-şoară G.
Mulţumesc.
Îmi pare rău.
Aş face orice pentru tine.
Ştii asta, nu-i aşa?
Noi două o să fim prietene foarte bune.
Şi o să împărţim totul.
O să vedem lumea împreună.
Noi...
Vom călări cu bandiţii în America de Sud
cu diamante neşlefuite ascunse în şeile cailor.
Există insule, ştii,
unde sunt triburi nedescoperite,
locuri neexplorate de nimeni.
O să ne suim pe înălţimile din Amazon
şi o să vorbim despre vieţile noastre.
Orice este posibil, ştii.
Dar trebuie să înveţi să... împarţi.
Nu îţi poţi face prieteni implorând.
Nu mă face să te implor.
- Fuzzy? - O aştept pe Fiamma.
Noapte frumoasă, doar în tine
Credem şi căutăm să găsim o cale
Să rezistăm ispitelor singurătăţii
Din întunericul nostru în ziua...
Îţi pot mirosi voma.
Îmi pare rău.
Dacă îţi vine să vomiţi, fă-o undeva unde nu te pot vedea sau mirosi.
Despre ce crezi că vorbesc?
- Poate despre ce au făcut noaptea trecută. - Ce vrei să spui?
Fiamma nu este virgină, ştii. Este o mică târfă.
L-a sedus pe străinul ăla nesuferit iar acum a sedus-o pe d-şoara G.
- Le superi pe celelalte. - Nu îmi pasă.
Lasă-le să fie supărate. Lasă-le să vadă că te urăsc.
Vreau să ştie cum eşti cu adevărat.
Este totul în regulă, d-şoară G?
S-a întâmplat ceva?
Mă gândeam să-mi reiau călătoriile.
De sărbători?
Şi după.
D-şoară G!
Sunt nişte părţi ale Asiei pe care aş vrea să le văd.
Drumul mătăsii Xi'an,
înălţimile Tibetului.
Nu o să ne părăseşti.
Trebuie să plec.
Fiamma vrea să facă să îmi fie imposibil să rămân.
Dar ce poate face?
Intenţionează să răspândească minciuni pline de ură despre mine.
Îmi va distruge reputaţia. Înţelegi?
Sunt oarbă în în Gaza, trădată filistinilor.
Haide.
- Fiamma, ieşi! - Pleacă.
Di! Eşti prea dură!
D-şoara G ne părăseşte şi este vina Fiammei!
Suntem abandonate.
Ce s-a întâmplat cu d-şoara G noaptea trecută?
Trebuie să ne spui adevărul.
Ai jucat ajunul Sfintei Agnes cu d-şoara G noaptea trecută?
Trebuie să răspunzi.
Nu mă simt bine.
Nu aşa repede, prinţesa Fiamma.
Trebuie să ne spui ce s-a întâmplat noaptea trecută.
Ce crezi că s-a întâmplat?
Ai făcut-o cu d-şoara G? Aţi făcut-o cu adevărat?
Nu eşti virgină, nu-i aşa?
Ai spus că o să fii bună. Nu dezgustătoare.
Ştii ce s-a întâmplat.
Uită-te ce mi-a făcut! De ce nu poţi vedea?
- Mincinoaso! - Nu!
Trebuie să spunem cuiva ce mi-a făcut.
Nu.
- Retrage ce ai spus. - Nu!
Nu se face aşa.
După ea!
Unde s-a dus?
O văd. După mine!
Venim şi te prindem!
Unde eşti?
O văd!
Fată oribilă şi dezgustătoare.
Nemernico! O să îţi dăm o lecţie.
Vaco!
- Lăsaţi-mă în pace. - Poppy, Di, opriţi-vă, vă rog!
Nu pot să respir!
Di, i-a ajuns. Vă rog, vă rog opriţi-vă.
Di. Di, ce este în neregulă cu ea?
Ce este în neregulă cu ea?
Di, de ce scoate sunetele astea?
Du-te şi cheamă ajutoare. Găseşte-o pe d-şoara G, pe oricine!
Slava Domnului că am găsit asta.
Mă ocup eu de aici, Radfield. Du-te şi găseşte-o pe d-şoara Nieven imediat.
Totul va fi în regulă.
Acum sunt aici.
Te rog, te rog.
Te rog.
Frumoasa mea copilă.
Frumoasa mea fată.
Cred că nu erai făcută pentru această lume.
Dormi acum.
Dormi.
Nu am vrut asta.
Ne jucam doar.
Ce se va întâmpla în continuare, Di?
Să mergem să vorbim cu d-şoara G. Poate ştie ea ce trebuie făcut.
Îi putem spune că doar am vrut să o speriem.
Orice am spune, noi am făcut asta.
Este vina noastră.
Te rog... opreşte-te.
Trebuie să-ţi spun ceva.
Cu ce vă pot ajuta?
Credeam că este specială. Favorita ta.
Da.
Este o tragedie.
Dar vom trece peste asta.
Şi vom fi cum eram odată, o echipă.
Nu ne meriţi.
Ăsta este un protest?
Ai fi putut să o salvezi.
Aveţi nevoie de cineva pe care să daţi vina. Aşa că, desigur, trebuie să fiu eu aia.
Uitaţi rolul vostru în asta.
Credeţi că veţi fi iertate pentru ce aţi făcut?
Nu cerem iertare.
Nu veţi mai fi nimic acum! Nu mai aveţi niciun viitor!
Apreciez că ai venit să mă vezi, d-şoară Radfield.
Toţi simţim că suntem într-un fel de vină.
Dar trebuie să accepţi ca ăsta este un act al lui Dumnezeu,
şi nu voi permite zvonurilor şi isteriei să întineze reputaţia acestei scoli.
D-şoara Gribben, oricum, îşi va lua concediu legal
să îşi revină după această tragedie.
În afară de asta, consider această problemă închisă.
"Draga echipă. Vă rog nu fiţi supărate pe mine că vă părăsesc.
Nu mai este loc acolo pentru mine acum.
Şi simt cu certitudine
că trebuie să profit de ocazie să fac singură o descoperire.
Nu sunt sigură că mă voi întâlni cu elefanţi sau crocodili imediat,
dar o să vă scriu imediat cum se va întâmpla asta.
Trebuie să aveţi grijă una de cealaltă acum
şi să faceţi ce puteţi mai bine să fiţi neînfricate şi sincere.
Duceţi aceste noţiuni mai departe în lume,
pentru că fără voi, vor dispărea.
Nu fiţi supărate. O să vă scriu curând şi...
PS- promit să vă înlocuiesc cordoanele.
Cu dragoste, Di."
Traducerea : BRiLi & Avocatul31