Sunt plin.
Ai avut dreptate, nu trebuia să mănânc atâta pâine.
Împărţim desertul?
Te simţi bine? Pari cam distantă.
Încerc să-mi dau seama ce vreau.
Da, şi eu. Ce-ar fi s-o spunem în acelaşi timp?
Unu, doi trei...
- Vreau să divorţez. - Cremă de zahăr ars...
Te prind!
Nu-i nimic, e vina mea.
Treci în pat, înainte să se întoarcă părinţii tăi.
Nu face ochii trişti, maniacă mică! Du-te şi te spală pe dinţi.
N-ai de gând să spui nimic?
Suntem căsătoriţi de vreo 25 de ani şi n-ai nimic de spus?
Robbie!
Robbie, ai văzut tema lui Molly?
- Ieşi! - Doamne!
Închide uşa!
Robbie, îmi pare rău. N-am văzut nimic.
Doamne!
Nu vorbeşti, deşi ştii că aşa voi vorbi eu mai mult.
Poate e mai bine aşa şi-ţi voi spune că m-am culcat cu cineva.
E David Lindhagen.
E de la serviciu.
- Îl ştii de la petrecerea de Crăciun. - Te rog, opreşte-te!
- N-aş fi vrut să te rănesc... - Dacă mai vorbeşti, cobor.
Faptul că am făcut-o arată cât e de destrămată relaţia noastră.
- Bine. - Cât de mult... Cal!
Doamne, Cal!
Ai păţit ceva?
Plec în seara asta, semnez ce vrei, numai să nu mai pomeneşti de asta.
Bine.
Îmi pare rău că a trebuit să vezi asta.
Nu, eu trebuia să bat.
Ca să ştii, mă gândesc la tine când o fac.
Robbie!
- Am poza ta şi mă uit mereu la ea. - Încetează!
- Te iubesc, Jessica. - Te implor să încetezi.
Ştiu că ai 17 ani, iar eu doar 13
şi sunt de vârsta fratelui tău mai mic,
dar diferenţa de vârstă nu va mai conta în curând.
Asta-i bine, pentru că sunt sigur că eşti sufletul meu pereche.
- Ascultă, Robbie... - Am ajuns!
- La naiba. - Bună!
Bună, dle şi dnă Weaver, cum... Doamne, ce s-a întâmplat?
Dna Weaver a zis că vrea să divorţeze şi eu am sărit din maşină.
- Cal! - Ce?
- Dragă... - Copiii sunt bine?
Tată!
Bună, amice! Nu te-am văzut.
- Divorţaţi? - Da.
- Molly a mâncat bine la cină? - Da.
- Ai sărit din mers? - Da, am sărit din mers.
- A refuzat să mănânce broccoli? - Nu, n-a refuzat.
- Pe mine mereu mă refuză. - Regret că ai aflat în felul ăsta.
Şi mie îmi pare rău că ai sărit din maşină.
- Îmi pare rău dacă ţi-a făcut mofturi. - Nu-i nimic.
Eu n-am niciun ban la mine. Dragă, trebuie să mergi la culcare.
- Ia-ţi haina şi te duc eu acasă. - Bine.
Nu-mi pasă. Chiar îl iubesc.
Având în vedere oportunitatea...
- I-aş face nişte copii. - Serios?
Conan O'Brien? Te-ai cupla cu Conan O'Brien?
Doamne, da!
Ca de la prietenă la prietenă, îţi spun că e dezgustător.
Viaţa ta e ca un film "cu acordul părinţilor"!
Nu e ca un film "cu acordul părinţilor"!
- Ba da. - Ba nu.
Ba da. N-ai ieşit niciodată din LA.
O să intri în barou ca avocat pentru drepturi de autor,
te vei mărita cu plicticosul de Richard şi...
Îmi fac griji pentru tine, asta-i tot.
Ai atâtea posibilităţi şi tu visezi la "Tractoristul" Conan O'Brien.
- E amuzant. - Arată ca un morcov, dragă!
Cine arată ca un morcov?
Bună!
Cine arată ca un morcov?
Conan O'Brien.
Prietena mea Hannah crede că e sexy.
Ciudat, căci eu credeam că prietena ta Hannah e sexy.
Doamne! Doar n-ai spus asta!
- Câţi ani ai? - Ce, eşti avocată?
- Oarecum. - Haide!
- Ştiu. - Chiar eşti? Este?
Trebuie să fie!
Nu crezi că eşti cam în vârstă pentru replici fumate de agăţat?
Obiecţie! Influenţezi martorul.
Rochia asta ar trebui să-ţi fie recunoscătoare.
Doamne!
Asta e o replică fumată.
Adevărul e că stau acolo de două ore fără să-mi pot lua ochii de la tine.
În barul ăsta sunt multe femei frumoase, inclusiv prietena ta.
- Bună! - Te iubesc.
Dar eu nu-mi pot lua ochii de la tine. E un adevăr, nu o replică.
Cred că eşti foarte atrăgătoare.
- Tu mă găseşti pe mine atrăgător? - Sigur că aşa te găseşte.
- Nu. - Ba da. Mă găseşte atrăgător.
- Da. - Ba nu!
- Ba da. - Ba da.
Ba nu!
- Hannah, pot să-ţi fac cinste? - Nu.
- Spui mereu "nu", aşa-i? - Nu.
Frate! Îmi permiteţi să mă apropii de bară?
Chiar aşa?
Permite-mi să strălucesc, susţinând pledoaria finală.
Sigur, dă-i drumul.
Hannah, trăim într-o lume materială, da?
Şi vei îmbătrâni, corect?
Îţi garantez un lucru.
Nu vei regreta că mergi acasă cu un tip, cunoscut la bar,
despre care nu ştii cât e de cuceritor.
Dar nu-ţi pot garanta că nu vei regreta.
- A fost o dublă negare. - Tu eşti o dublă negare.
Bun. Hannah? Pot să-ţi fac cinste cu o băutură?
Aş vrea să merg acasă.
Chiar? Eşti cam îndrăzneaţă, dar e bine şi aşa.
O s-o fac.
Mergem cu maşina mea sau cu a ta?
Să aduc maşina în faţă? Ai băut? Conduc eu.
- Liz! - Vin!
S-o sun pe Nanna?
Nu, nimic.
Deci ai intrat la Stanford, nu?
Bravo ţie, e grozav!
- Cred că tatăl tău e mândru. - Da, este.
- Sigur vă simţiţi bine? - David Lindhagen! Doamne!
Îmi cer scuze.
Nu-i nimic.
Dle Weaver...
Sunteţi cel mai bun tată pentru care am avut grijă de copii.
- Sunteţi cu adevărat drăguţ. - Foarte drăguţ...
Şi...
Îmi place mult de dna Weaver.
Dar, dacă ea vrea să divorţeze,
cred că e cu totul nebună!
Îmi pare rău.
Bun.
Sper că n-o să vă simţiţi prost, dar m-am îndrăgostit de...
Vrei să-mi faci o favoare?
Vrei să nu le spui părinţilor tăi că eu şi soţia mea...
Probabil ar fi bine să le-o spunem noi.
Da.
Mulţumesc, apreciez.
Noapte bună!
Doriţi o altă băutură?
Cum?
- Mai doriţi o băutură? - Da.
Am trecut prin faţă de un milion de ori, dar n-am intrat niciodată.
E drăguţ. Sunt multe fete drăguţe.
Ştii ce?
Ce?
Soţia mea s-a culcat cu unul. Şi nu eram eu ăla.
Îmi pare rău să aud asta.
Mersi, drăguţ din partea ta.
Foarte drăguţ.
Abia mi-a spus, cred că-s puţin dat peste cap.
E... Nu mă mai asculţi!
Nu m-ai fi ignorat dacă eram David Lindhagen.
Soţia mea nu l-a ignorat pe David Lindhagen.
I-a tras-o.
Homalăul!
- Salut, Cal! - Bună!
Bună!
Am primit raportul financiar de sfârşit de an.
- E bine, e chiar grozav! - Bine...
Ai fost pe val trimestrul ăsta.
Bine.
Cal, vorbesc serios.
Vorbesc serios.
Cine ţi-a spus că eu şi Emily divorţăm?
- Divorţaţi? - Da.
Amy te-a auzit plângând la toaletă. Am crezut cu toţii că ai cancer.
Slavă Domnului!
Da, nu e decât o relaţie.
Slavă Domnului!
Divorţ?
Sunt atât de norocos!
- Eşti! - Trebuie să-mi caut mobilă de acum.
Bine, fă-o!
Putea să fi fost vorba de cancer!
E bine că e doar un divorţ!
Mersi, acum mă simt mai bine.
Cal!
Am vrut doar să-ţi spun că... La naiba!
Vrei să scot eu camioneta cu spatele?
- Nu, mă descurc. - Ştiu că ţi-e greu în marşarier.
După ce termin cu aranjatul, o să-i iau pe copii să vadă noul apartament.
Cred că trec prin criza vârstei de mijloc.
Li se întâmplă şi femeilor?
În filme, doar bărbaţii îşi cumpără maşini ridicole, ca Porsche.
- Dar niciodată femeile. - Va trebui să dai cu îngrăşământ aici.
Ne-am căsătorit atât de tineri!
Cal, împlinesc 44 de ani.
Sunt mult mai bătrână decât am crezut.
Este un robinet pentru stropitori.
Când ţi-am spus că trebuie să lucrez până târziu,
voisem, de fapt, să văd noul film "Amurg" de una singură.
Nu ştiu de ce am făcut-o, dar m-am simţit foarte prost, Cal.
Dacă mai plângi mult, poţi să opreşti stropitorile.
N-am mai fost noi înşine de multă vreme.
Nu ştiu când am încetat să mai fim noi înşine.
Tu ştii?
Poate când ţi-ai tras-o cu David Lindhagen.
Salut!
Scuze că am întârziat. A trebuit să iau ceva de la Macy's.
Chardonnay!
Mă bucur că ai venit.
Nu ştiu ce s-a întâmplat. Au fost nişte zile grele.
Când nu te aştepţi la ceva...
Claire nu mă mai lasă să fiu prieten cu tine.
Ce?
Spunea că trebuie să alegem între tine şi Emily.
Eu te-am ales pe tine, dar ea n-a vrut.
E Cologne.
Bernie!
Te desparţi de mine, Bernie?
Ai şi bonul de returnare înăuntru.
Bernie!
Vrei să ştii un cuvânt care nu e prea folosit în ziua de azi?
Încornorat. Sunt un încornorat.
David Lindhagen mi-a pus coarne. M-a făcut încornorat.
S-a culcat cu nevastă-mea! Şi eu n-am ştiut nimic!
Şi asta e definiţia încornoratului.
David Lindhagen mi-a furat nevasta şi s-a culcat cu ea.
Credeam că făcusem ceea ce trebuie.
M-am însurat, am făcut copii, mi-am luat o casă...
Şi pentru ce? Pentru o pereche de coarne!
David Lindhagen m-a încornorat! A făcut un încornorat din mine!
Mă laşi cinci minute cu tipul ăsta?
Interesant!
- Bună! Sunt Jacob Palmer. - Sunt Cal Weaver.
Să-ţi iau ceva de băut, Cal.
- Mersi, dar am deja. - Cal, ia loc.
- Aş vrea să-ţi iau o băutură. - Bine.
Ghici ce mi s-a întâmplat!
- Soţia mea are o aventură... - Cu David Lindhagen.
Cu David Lindhagen, ştiu.
De unde ştiu asta?
Sunt un străin, cum se poate să ştiu ceva atât de intim?
- I-a tras-o şi soţiei tale? - Nu.
Vrei să ştii de unde ştiu?
Bine.
Pentru că numai asta am auzit în ultimele două seri, Cal.
Asta a auzit toată lumea.
Îi sâcâi pe toţi cu povestea ta tristă de ratat şi nu pricep de ce.
- N-am nevoie de asta... - Nu, ia loc.
Bine.
Ştiu că e dureros, dar e adevărul.
- Şi trebuie să auzi adevărul. - Bine.
Cal, scoate-ţi paiul din gură! Te rog!
Măcar acum. Ştii cum arăţi? Arăţi de parcă vrei s-o sugi.
- Asta vrei? - Ce?
Ăsta e mesajul pe care vrei să-l transmiţi?
- Nimeni nu crede asta. - Serios?
- Îmi dai voie să fiu sincer, dle? - Cred c-ai fost deja destul de sincer.
Stai acolo, cu frizura aia a ta,
şi te îmbeţi cu vodcă diluată cu suc ca o fată de 14 ani.
Porţi mărimea 44 când ar trebui să porţi 42!
Sincer, nu ştiu dacă vreau să te ajut sau să te eutanasiez!
Cal... Ai o faţă drăguţă.
Părul e bun. Pari un tip de treabă.
O să te ajut să-ţi redescoperi bărbăţia.
Ai idee pe unde ai pierdut-o?
S-ar putea face un dosar solid pentru anul 1984.
O s-o găsim. Cu adevărat!
Promit.
Şi-ţi mai promit ceva, Cal.
După ce o să terminăm,
soţia ta va regreta ziua în care s-a grăbit să te părăsească.
Asta-i oferta mea.
Te bagi sau nu?
De ce o faci?
Poate pentru că-mi aminteşti de cineva.
Te bagi sau nu?
Mă bag.
Frumuşico, vrei să mergem?
Bine.
Mallul din centru, la ora 15:00, joi.
Noapte bună, frumuşico.
O să regrete ziua!
V-am pregătit nişte sendvişuri, TV-ul e pornit...
Te simţi bine?
Da, tu?
Pot să-ţi spun ceva?
Iubirea e ca naiba.
Da... Eşti îndrăgostit, amice?
Dacă vrei să ştii...
Bună, Jessica! Mersi că ai venit.
Sigur.
- Ce face aici? - Trebuie să ies câteva minute.
Bine?
Bine.
Mama voastră vrea să staţi aici, cât se cuplează prin oraş...
- Ce? - Ce?
- E minunat aici, dle Weaver. - Mersi.
- E drăguţ din partea ta. - Stai!
N-am nevoie de dădacă!
E doar cu patru ani mai mare ca mine.
- Pricepe asta! Şi să priceapă şi ea! - Ştiu, ştiu, bărbate!
Ai crescut. Uită-te la el!
Incredibil, s-a îndrăgostit deja.
Molly, ia-ţi rămas-bun de la tatăl tău.
Unde te duci?
Iau nişte lecţii.
- E grozav, dle Weaver. - Mersi.
E o perioadă dificilă pentru dv şi e bine să încercaţi lucruri noi.
Chiar şi lucruri pe care nu v-aţi gândit să le încercaţi până acum.
Da. Molly! Plec!
Bine.
Asta-i prinţesa mea. Pa. Mersi.
- Tată, aşteaptă! - Pa, ne vedem curând.
Bună, tigrule!
- Te iubesc atât de mult! - Doamne, Robbie!
Te iubesc atât de mult! Te rog!
Ce naiba fac?
Ce fac?
Fiţi atenţi!
Mulţumesc...
Vreau să ţin un toast...
Mulţumesc că aţi venit la petrecerea de adio a lui Hannah Banana.
Pentru iubita mea Hannah "Banana"!
Intră în peştera ta şi studiază din greu.
Dacă o s-o faci, ştiu că o să-i faci praf pe cei de la examenul de barou.
Da!
Asta îmi aduce aminte de o poveste pe care mi-a spus-o un profesor.
Doamne! Mult noroc!
Noroc!
Ascultă, Liz...
După ce ia examenul prietena mea, o să facem o altă sărbătorire aici
şi sper să poţi veni, căci va fi o seară deosebită!
Bine.
Ai auzit?
- Ce? - Va fi o seară deosebită!
Da...
Crezi că o să mă ceară?
Aici? Doamne, sper că nu.
De ce, ai vrea s-o facă?
E drăguţ.
E drăguţ?
Hannah!
E o dulceaţă, uită-te la el!
Bine. Hannah...
Uită-te la tine!
Dacă tu te alegi cu ăsta, eu pe cine să mai iau?
- Taci! - E deprimant!
Ştii ceva? Nu sunt sora ta mai mare. E bine...
Dar, totuşi! Nu, nu e viaţa mea. O să plec.
Sună-mă dacă ai nevoie de ceva.
Pa!
Mersi că ai venit.
Ai întârziat.
- Da, regret. - Vrei?
Nu, mersi.
Să te întreb ceva. Câţi bani pui la bătaie azi pentru haine?
Ce s-a întâmplat cu picioarele tale?
Ce vrei să spui? Sunt noul model 407.
- Ăştia sunt? Pot să-i văd? - Da.
Se oferă suport complet.
- Sigur. - Haide!
- Eşti într-o frăţie? - Eşti nebun?
- Eşti într-o frăţie? - Puteai să loveşti pe cineva!
Ce-i asta?
- Te-am întrebat dacă eşti într-o frăţie. - Nu.
Eşti Steve Jobs? Eşti miliardarul ce deţine Apple?
Nu!
În cazul ăsta, n-ai dreptul să mai porţi aşa ceva vreodată.
Haide!
Bine.
Unul dintre cele mai bune lucruri când eşti un tip de vârsta ta
şi, sincer, sunt atâtea magazine, încât ar trebui să profiţi,
e că poţi să-ţi reînnoieşti toată garderoba cu doar 16 piese.
Cardul de credit!
Ce e?
Problema capului tău e că are proporţiile unei boabe de polistiren.
Pielea de sub ochii tăi începe să arate ca scrotul lui Hugh Hefner.
Chiar arată!
Unde ţineţi portofelele?
- Cred că am destui pantaloni. - Nu, n-ai.
- Cred că ăştia sunt buni. - Nu sunt.
Ai un fund ca al mamei mele. Asta vrei?
De ce nu mergem la Gap's?
Ştii ce...
Ce faci?
Cal!
Meriţi mai mult decât Gap's!
Poţi găsi ceva mai bun decât nişte boarfe!
Spune-o!
Merit mai mult decât Gap's!
- Haide! - Doamne!
- Nu mă mai pălmui. Vorbesc serios! - Bine.
Frumos!
Îi place să mă pălmuiască peste faţă.
- Ce faci mai târziu? - Nu ştiu.
- Ştiu eu. - Ştii?
- Ştiu exact ce vom... - Chiar aşa?
O inviţi aşa, pur şi simplu?
- Da. - Şi a ţinut?
- Da. - Da.
Mă simt ca un idiot, dar...
Uită-te la tine!
Mă simt de parcă m-aş duce la schi.
- Te-ai culca cu el? - Doamne!
Da, probabil că da.
Ce?
Te-ai culca?
Ce?
Ce tot spui?
Vezi ce s-a întâmplat, Cal?
Cum ai deschis gura, Tiffany a şi început să aibă îndoieli.
Probabil e cel mai răutăcios lucru pe care mi l-a spus cineva.
Nu, ăsta e...
Soţia ta te-a înşelat pentru că ai uitat cum să fii bărbat, soţ şi, probabil, amant.
Ai dreptate, ăsta e mai răutăcios.
Hai să vorbim despre numărul femeilor cu care ai fost.
Sexual?
Nu, la concursul de break-dance.
Cu una.
Nu, nu în acelaşi timp.
Câte au fost cu totul?
Mai bine taci...
Ne ştim din liceu, bine?
E o glumă? Doar o femeie? Grozav!
Emily e frumoasă.
- Presupun că da. - Era superbă!
E una din acele femeie, care pot fi sălbatic de sexy
şi incredibil de drăguţe în acelaşi timp.
Ne-am împotmolit puţin în ultimul an de liceu, dar...
Nu te mai pot asculta vorbindu-mi de Emily.
Cred că ar trebui să începem agăţatul. Eşti gata?
Mi-e dor de soţia mea.
- Bună! - Bună!
- Ce faci? - Bine. Dar tu?
Grozav. Mă numesc Jacob. Tu cum te numeşti?
- Amy Johnson. - Amy Johnson?
Sunt Jacob Palmer. Cum te simţi?
- Grozav. - Asta-i bine.
Eu sunt Cal.
Nu, încă nu. Scuze.
Amy, pot să-ţi iau ceva de băut?
- Îi ţii tu de urât puţin? - Bineînţeles.
- Stau eu cu ea. - Dacă pune mâna pe tine, să-mi spui.
Nu te-aş atinge. Viaţa mea depinde de asta.
- Cum te numeşti? - Cal Weaver.
- Nu-s rudă cu Dennis Weaver.
"McCloud".
"McCloud" e un serial al anilor '70, în care...
Doar nu vorbeşte iar de "McCloud", nu?
Iar începe!
Suntem cinci surori şi eu sunt a patra.
Asta nu-i bine.
Nu pentru surorile tale, ci pentru scopurile mele.
N-o să meargă.
- Bine. - Eu am doar un prieten.
Şi crede că eşti mult prea frumoasă să fii interesată de el.
- Da. - Bine.
- Vrei să plecăm de aici? - Sigur.
Mergem.
Te plictisesc? Sunt cumplit de plictisitoare.
Cum poţi fi atât de sălbatic de sexy şi incredibil de drăguţă în acelaşi timp?
- E ciudat. Vrei să plecăm de aici? - Da.
- Bun. - Bine.
Molly avea şase ani atunci şi nu-l putea găsi pe dl Popo.
L-am căutat peste tot şi era în bucătărie.
Dl Popo era în bucătărie!
Hai să plecăm de aici.
Noapte bună!
- Hai să plecăm de aici! - Da.
- Hai să plecăm de aici. - Bun.
- Hai să plecăm de aici! - Sigur.
- Hai să plecăm de aici. - Da.
- Să plecăm de aici! - Bine.
TOTAL: 837,57 $.
La naiba!
Ai o secundă?
Bună, David! N-am, sunt ocupată.
- Mă tot eviţi! - Nu, nu te evit.
Ai luat-o în cealaltă direcţie când m-ai văzut pe culoar ieri.
- Ai dispărut repede. - Am făcut atletism în liceu.
Asta trebuie să fi fost.
Ascultă...
Îmi pare rău de ceea ce ţi s-a întâmplat cu Cal.
- Nu, nu-ţi pare. - Nu, nu-mi pare.
Te plac, Emily.
- Ai idee cât de mult te plac? - David, sunt foarte ocupată.
N-am vrut să mă îndrăgostesc de o femeie măritată.
Am început să luăm prânzul şi m-am trezit că sunt un contabil
care se trezea dimineaţa că e bucuros să meargă la muncă.
Asta nu i se întâmplă unui contabil. Niciodată!
I-am întrebat şi pe ceilalţi contabili.
David, ai fost un prieten minunat.
Şi doar tu ai remarcat luna trecută că m-am tuns.
Dar, crede-mă, te salvez de la un dezastru.
Ceri să te îmbarci pe Titanic. Chiar vrei să intri în aşa ceva?
Dacă vreau?
- Emily! Raportul tău e gata. - Bine.
Începem.
"Litera stacojie" de Nathaniel Hawthorne.
E o poveste de dragoste de la începutul secolului al 17-lea.
E vorba de păcat...
DEMI MOORE E CU 15 ANI MAI MARE CA ASHTON.
PAR FOARTE FERICIŢI. CU DRAGOSTE, ROBBIE
Personajul principal trebuia să poarte litera stacojie A...
ROBBIE, TE ROG, ÎNCETEAZĂ! MĂ FACI SĂ MĂ SIMT FOARTE PROST.
Dle Weaver!
Vă deranjăm?
Vreţi să vorbim despre litera stacojie, dnă Tofferty?
Bine.
Litera "A" pe care o purtau amândouă,
cred că vine de la "avortoni".
Vreţi să ştiţi de ce?
Pentru că s-au îndrăgostit.
Iar iubirea e pentru nişte avortoni proşti.
Cartea asta e despre o hoardă de avortoni,
care s-au îndrăgostit ca avortonii,
apoi au trebuit să moară ca avortonii.
Regret că am spus de prea multe ori "avortoni".
Ştiţi ce-ar putea să meargă? Un borcan pentru înjurături.
Să pună câte un bănuţ de câte ori înjură.
- Da, sigur vom încerca asta. - Bine, poate ajută.
- Mulţumesc. - Mersi.
- Chiar aşa? - Îmi pare rău.
Trebuie să mă întorc la birou. Va trebui să stai cu mine până termin.
Bine.
Încă-i mai pun pe copii să citească "Litera stacojie", nu?
Da.
Mă gândeam că s-o fi scris vreo carte mai bună, până acum.
Cred că ar trebui s-o dau jos.
Aşa cred.
Cum se simte? Adică...
Nu, scuză-mă. Uită!
- Ignoră! Uită că am întrebat. - Iese mult.
- Mult? - Da.
Cu mult mai mult sau doar mai mult?
Cu mult.
Asta e bine. Chiar e bine.
Vrei să ieşim în seara asta, dragă?
Dar e trist.
Ştiu că e trist. Chiar dacă arată mai bine, ştiu că nu e...
...fericit. Înţelegi?
Da, înţeleg.
Cred că şi eu sunt destul de tristă.
Ştiu.
Te-am auzit plângând în dormitor serile trecute.
N-am ştiut ce să fac.
Robbie, ai 13 ani. N-ai cum să ştii ce să faci.
- Am încercat să găsesc pe Google. - Nu-i adevărat!
Ba da.
Şi ce-ai căutat?
Am căutat: "Mama plânge în pat".
Şi ce-a spus Google?
Doar nişte filme ciudate în care erau mame în pat.
Doamne! Ajunge, gata!
Nu-mi convine cum funcţionează restricţiile alea cu control parental!
Mie-mi convine.
Pentru că eşti un adolescent dezgustător, de aia!
- Bună! - Bună!
Bill vrea să te vadă înainte să pleci.
David, el e fiul meu, Robbie. Robbie, el e David.
Lucrăm împreună.
Ce faci, amice?
- Te descurci fără mine, puţin? - Da.
Bine. Mersi, David.
Robbie, am auzit că joci fotbal.
David, am auzit că le-ai distrus căsnicia părinţilor mei.
- Eşti David Lindhegen, nu? - Lindhagen.
- Uite care-i treaba, Lindhegen. - Hagen.
Nu contează.
În final, va rămâne cu tatăl meu.
E mai grozav ca tine la toate capitolele.
Iar ea încă-l mai iubeşte. El nu va renunţa la mama.
Aşa cum nici eu nu voi înceta să-i trimit mesaje stânjenitoare Jessicăi.
Eşti gata, dragă?
Mamă, putem comanda mâncare chinezească diseară?
Da, sigur, dragă!
David...
Ia-ţi lucrurile.
- Pa, David! - Pe mâine!
Mâine dimineaţă n-o să-ţi mai simţi mâinile.
Voi fi bine.
Doamne!
Să recunoaştem, Cal...
Războiul sexelor s-a terminat şi noi am câştigat.
Am câştigat în momentul în care femeile au început să danseze la bară.
Dar, chiar dacă am câştigat, merită respectul nostru.
Să le facem să se simtă frumoase, să le ascultăm problemele...
- Să le deschidem portiera... - Vrei să te îmbraci?
- Scuze, te deranjează asta? - Nu, nu mă deranjează.
Cal, asta se bălăngăneşte în faţa ta de 20 de minute.
Dacă nu te deranjează, avem o problemă!
Bine, mă deranjează!
Nu-mi pasă. Trebuie să-ţi ţii sub control bărbăţia.
Când vrei ceva, iei!
Dacă nu-ţi place ceva, o spui! Eu iau ce vreau.
David Lindhagen a luat şi el ce-a vrut, nu?
Pot să-ţi garantez asta: chiar acum îi deschide portiera soţiei tale.
Ce, ai de gând să leşini?
Frate!
- Cred că eşti pregătit, amice. - Pentru ce?
Să-i vorbeşti unei tipe frumoase şi s-o duci acasă.
- Să-i arăţi talentul tău. - Nu, nu sunt.
Mai pregătit de atât nu vei fi.
Trebuie să-ţi joci atuurile. Cel puţin atât poţi să faci.
Sunt misterios, bun la pat, iar tu eşti...
Eşti un adult pe picioarele tale, cu serviciu.
Doamne!
O vezi pe domniţa asta de aici?
- Vrei să mă dau la ea? - Nu, la tipa din spatele ei.
E o adevărată vulpiţă, nu?
Crezi că a venit aici să bea de una singură? E la vânătoare.
Caută o oportunitate să lege o relaţie cu un adult responsabil.
- Aş vreau să fiu eu cel responsabil. - Mersi că-mi ridici moralul.
Dar ştii ce?
Faptul că te-am văzut cum agăţi femei nu înseamnă că ştiu şi eu cum.
Ai văzut "Karate Kid"?
Ce legătură are asta?
Miyagi îl punea să ceruiască, dar de fapt îl învăţa să lupte.
Vrei să mă bat cu cineva?
Care-i primul lucru pe care-l fac când mă duc la o fată?
- Îi ofer un pahar cu băutură. - Da, mereu.
Mereu îi oferi un pahar şi, chiar dacă nu vrea, insişti.
M-ai auzit să vorbesc vreodată despre mine?
Niciodată. Niciodată nu vorbeşti despre tine, întotdeauna despre ea.
- Pentru că, dacă vorbeşti despre tine... - Plictiseşti.
- E cel mai rău lucru. - Aşa că încerci să strălucească ea.
Ea trebuie să fie cea interesantă.
"Impresionează-mă cu ceea ce ai interesant."
E doar un joc, înfiorător.
Asta e, nu?
La sfârşitul serii, ce fac? Le întreb dacă merg cu mine?
Nu, le spui că vor merge cu tine.
N-au de ales, alegerea e întotdeauna a ta.
Iar ele sunt atât de fericite că au ocazia să facă amor cu tine.
Doamne!
Ai reuşit! Mi-ai făcut ce i-a făcut Miyagi puştiului.
Dă-ţi jos verigheta şi să mergem.
Şi, mai ales, nu vorbi de copii.
Fii calm, David Lindhagen.
- Nu îndrăzni să pomeneşti de... - Taci, taci!
- Bună! - Bună!
Cine eşti?
- Kate. - Bună, Kate!
- Pot să ţi-l prezint pe... - Sunt Cal.
- Mă descurc. Încântat. - Şi eu.
El e prietenul meu, Jacob, dar trebuie să plece.
Ce mod de a trata oamenii!
- Pot să-ţi iau ceva de băut, Kate? - Nu, mulţumesc.
O să-ţi iau oricum ceva de băut.
Un cocktail tare, nu? Cu gheaţă şi două felii de lămâie?
Sunt abstinentă de cinci ani.
Ce să vă aduc?
Nimic! Nu vrem nimic. Du-te şi nu mai veni niciodată!
Cu ce te ocupi, Cal?
Nu ştiu. Tu cu ce te ocupi, Kate?
- Eu am întrebat prima. - Eu am întrebat al doilea.
- Serios, cu ce te ocupi? - Serios, tu cu ce te ocupi?
Chiar n-ai de gând să-mi spui cu ce te ocupi?
- Bine, sunt profesoară. - Plictisitor!
Haide! Trebuie să mă faci să fiu interesat!
- Am studiat la Oxford... - Plictisitor!
O profesoară cu tendinţe alcoolice care a studiat la Oxford!
În Anglia!
- Cred că tocmai a sosit prietena mea. - Îmi pare rău!
Bine. Lucrez în asigurări.
Doamne!
Am copii, nu doar unul.
Şi soţia m-a înşelat cu David Lindhagen.
N-ar fi trebuit să-ţi spun nici asta. Dar am făcut-o.
- Mă bucur să te cunosc. - Ce ar fi trebuit să-mi spui?
Nu ştiu.
Trebuia să-ţi spun că eşti o femeie sexy şi drăguţă.
E ceva ce obişnuiam să-i spun soţiei mele, dar fără folos acum.
Port 18 rânduri de haine.
Am cămaşă, cravată, pulover şi haină.
Încapsulează toată căldura şi transpiraţia corpului meu.
Totul e atât de lipicios!
E numai transpiraţie dedesubt.
Puloverul ăsta e unul strâmt.
Dar mă simt ca-ntr-un costum de scafandru. Şi uită-te la sânii tăi!
Despre ce e vorba?
Crezi că sunt sexy şi drăguţă?
Asta ai reţinut din tot ceea ce am spus?
Ăsta e nenorocitul meu de apartament.
E oribil pentru că a trebuit să mă mut imediat după ce m-a părăsit soţia.
- Cum poţi fi atât de onest? - Îţi place?
E altceva, e cu totul sexy!
Doamne!
- Mai spune-mi! - Vrei să-ţi mai spun ceva?
M-am culcat cu o singură femeie în toată viaţa mea.
- Eşti sincer acum? - Da.
Mai spune-mi!
Mă tem puţin că ai putea avea SIDA.
Dar numai puţin.
Bine, nu mă tem.
Doamne, ce distractiv e!
Ce vrei să faci cu mine?
Aş vrea să te arăt fostei soţii şi s-o fac îngrozitor de geloasă.
- Să mă suni! - Bine.
E o rochie minunată! De unde o ai?
Dintr-un magazin din Beverly Hills.
Serios? E frumoasă.
Îi aparţine bunicii mele.
- E coreeană. - Înţeleg.
N-am mai trăit aşa ceva în viaţa mea.
Victorie.
Începe să-mi placă în ziua de azi.
- Slavă Domnului pentru tehnologie. - Slavă!
Am cunoscut o fată de curând şi era foarte temperamentală.
Mă simţeam ca moşul din Muppets Show.
Eram pe fază...
Dar ea a făcut o faţă de genul ăsta...
"Ce-i asta? E atât de serios!"
"Chiar vrea să mă sărute? Trebuia să fie amuzant!"
"N-o să fie prea uşor. Ce-ar fi să te opreşti?"
- Alo? - Bună.
E aici tipul ăla frumos care a încercat să te agaţe.
Liz, studiez!
Ar trebui să studiezi tavanul dormitorului lui.
Mănânc o caramea.
N-ai nicio şansă. Întoarce-te, te rog.
Haide, ia o pauză! Ţi-ar prinde bine să ieşi.
Prin pauză înţeleg să ţi-o tragă tipul arătos până ajungi în al nouălea cer.
Ce-ai păţit?
- Studiază curbura penisului lui. - Pa, Liz!
A fost prea mult? Alo?
I-am dat colonia aşa cum ai vrut. N-ar trebui să ne bucurăm de răul lui.
Credeam că vrei să ştii ce-am auzit despre vechiul tău prieten Cal.
Ce-ai auzit despre dl Weaver, mamă?
Se pare că dl Weaver a devenit un mare crai.
- Ce? - Claire!
Ar trebui să ştie. Doar are grijă de copiii lui.
Mereu s-a purtat foarte matur. I-au trecut multe tinere prin apartament.
Claire, e prea tânără pentru asta.
N-aş vrea ca aceste discuţii despre S-E-X să-i dea idei.
În primul rând, ştie să despartă pe litere.
În al doilea rând, am avut dreptate s-o alegem pe Emily.
- Mă urmăreşti? - Madison, vreau să te întreb ceva.
Bine, ce e?
E ceva personal.
Da, buzele mele sunt...
Sunt lipite!
Buzele mele sunt lipite.
Bine.
Acum, întrebarea...
Nu vreau să te jignesc, dar să recunoaştem...
- Te culci cu bărbaţi mai în vârstă, nu? - Întotdeauna.
Voiam să te întreb, Madison...
Cum faci să nu te vadă ca pe o liceană, ci ca pe o persoană matură?
În primul rând, am balcoane mari.
- Da, ai. - Tu n-ai.
Nu.
- Cât de în vârstă e? - E în vârstă.
E foarte în vârstă?
Genul căsătorit.
- Ce obraznică eşti, Jessica! - De asta eram curioasă...
- Bravo! - Mersi.
- Eşti atât de imorală! - Ştiu.
Bine. Trebuie să-i forţezi mâna.
Înţelegi?
Surprinde-l.
- Nu înţeleg. - Fă poze indecente!
Fă aşa!
- Doamne, Madison! Opreşte-te! - Ce?
Bagă-i aşa ceva sub ochi şi n-o să te mai vadă ca pe o fetiţă.
Cu siguranţă!
Ce se întâmplă?
Ce-ai făcut cu el?
Priviţi!
Jessica Riley, eşti sufletul meu pereche, iubirea vieţii mele.
M-am însemnat cu litera stacojie "J". Pentru tine, Jessica.
Robbie, coboară de acolo!
- Daniel Hawthorne, în cartea lui... - Robbie, sunt dădaca ta!
- Eşti supărată pe mine? - Ţi-am spus să cobori!
Doamne!
Ce naiba e în capul tău?
Ţi-a plăcut eşafodajul? Mi-a luat patru săptămâni. E pe role.
Trebuie să se termine, Robbie.
- Vei învăţa să mă iubeşti. Promit. - Nu.
- Pentru că sunt mai mic? - Pentru că iubesc pe altcineva.
Pe cine?
E mai în vârstă.
Nu vreau ca părinţii mei să afle.
Îl omor dacă te răneşte!
Da, ştiu.
Robbie, asta trebuie să se termine.
Da? Ajunge.
Maturizează-te!
Ne vedem mai târziu.
TE IUBESC, JESSICA RILEY
Te întâlneşti cu mama mâine la şedinţa cu părinţii?
Da, nu e mare lucru.
Ce-i cu mutra asta?
Nimic. E vorba despre o fată.
O fată?
Îţi place?
De plăcut, îmi plac chipsurile.
Pe fata asta...
E incredibilă! E sufletul meu pereche.
Şi ei nici nu-i pasă.
- E sufletul tău pereche, nu? - Da.
Atunci nu te da bătut.
De ce nu? Tu ai făcut-o.
Nu m-am dat bătut!
E puţin mai complicat.
Acum sunt un cu totul alt om.
Nu eşti un alt om, porţi doar alte haine.
Nu e chiar atât de simplu.
- Ce rahat mai e şi ăsta? - Ai grijă cum vorbeşti!
Ori o iubeşti, ori nu! Şi ştiu că o iubeşti!
Vorbesc serios, tată.
Am nevoie de un exemplu. Du-te şi recucereşte-o!
Câţi ani ai?
BUN VENIT LA ŞEDINŢA CU PĂRINŢII
Arăţi grozav, Cal!
Se pare că mi-am luat vreme de 20 de ani măsura greşită la haine.
- Cum spui tu. Arăţi grozav. - Mersi.
- Tu arăţi mereu grozav. - Nu, mersi.
- Am vorbit cu Nanna ieri. - Da, şi eu. Cum ţi s-a părut?
Ştii cum e Nanna... Îşi face griji pentru noi.
- Ce profesor e înăuntru? - Dna Tafferty.
Ea e cea cu "Litera stacojie" şi "avortonul".
Doamne, ce copil ciudat.
- Totuşi, îmi place. - Da, şi mie.
Mă bucur că am schimbat copiii în spital.
Şi eu. Ceilalţi ajungeau la închisoare, probabil.
- Cum merge cu David? - Nu, ştii...
N-a fost...
- Nu din cauza lui s-a întâmplat... - Nu, ştiu.
- Tu te vezi cu cineva? - Eu?
Am auzit nişte lucruri...
- Nu. - Nu?
Nu prea. Doar mă ştii.
Da.
Mi-a fost dor de tine, Emily.
M-am străduit cât am fost tineri, nu?
Am fost la minigolf, la dans... Erai o dansatoare atât de bună!
Trebuia să fiu. Tu jucai atât de bine minigolf!
Nu ştiu, cred că m-am lenevit.
- Am ajuns un plicticos. - Nu.
Sunt atât de supărat pe tine pentru ceea ce ai făcut!
Dar sunt supărat şi pe mine.
N-ar fi trebuit să sar din maşină. Trebuia să lupt pentru tine.
Pentru că trebuie să lupţi pentru un suflet pereche.
Cel puţin asta mi-a spus fiul nostru de 13 ani.
- E un copil foarte ciudat. - Mă sperie de moarte.
Şi mie mi-a fost dor de tine.
Dl şi dna Weaver?
Nu se poate!
- Cal, ce faci aici? - Voi doi vă cunoaşteţi?
Da, ne-am cunoscut înainte.
Ne-am cunoscut înainte? Serios?
Vreau să ţi-o prezint pe soţia mea, Emily.
Bună! Sunt mama lui Robbie.
E soţia ta din nou? Ce convenabil!
Intrăm?
- Bine. - De ce nu?
Hai s-o facem!
Scuze, dar, ca să înţeleg şi eu, cum de vă cunoaşteţi?
Poate ar putea să-ţi spună soţul tău.
Cred că ne-am întâlnit la şedinţa cu părinţii în anii trecuţi. Nu?
Eu am lipsit? Am lipsit de la şedinţă anii trecuţi?
Nu-mi amintesc.
Ce-ar fi să ne concentrăm asupra lui Robbie?
Da. S-o facem.
Să ne concentrăm asupra lui Robbie.
După cum ştiţi, Robbie a strălucit anul acesta
când a stabilit un nou record pentru înjurături la ora de engleză.
"Avorton".
- Cunoaşteţi cuvântul, dnă Weaver? - Da, îl cunosc.
- Şi am vorbit cu dna directoare. - Avorton.
E cineva care-i spune unei femei că o s-o sune, dar n-o face.
Avortonul e cineva care ademeneşte femei în pat cu onestitatea,
dar care, de fapt, e la fel de nemernic ca toţi ceilalţi.
- Nu e vorba despre Robbie. - Avorton!
E cineva care lasă o femeie să-i facă felaţie 45 de minute
pentru că e emoţionat!
Gata!
Ştii ce? Uite care-i treaba...
E alcoolică!
Îmi pare rău.
- Emily, stai. - Lasă-mă în pace, Cal.
Sunt abstinentă de cinci ani, avortonule!
Bine, am făcut-o.
M-am culcat cu profesoara de engleză a fiului meu.
Ştiu. Şi eu te-am înşelat.
- Deci n-am dreptul să fiu supărată. - Nu asta era ideea.
Când ne-am căsătorit, erai singura femeie cu care m-am culcat.
Acum am făcut sex cu nouă femei... Doamne!
Cu nouă?!
Mi-ai arătat ce poţi!
N-am vrut să-ţi arăt nimic.
Am încercat să uit.
Am vrut să uit.
Întotdeauna ai fost aleasa.
Spune-i că e sexy şi drăguţă, avortonule!
I-ai spus asta?
Da.
Cine eşti?
Sunt sufletul tău pereche.
Ce clişeu!
Tu! Vino aici!
Da, aplauze pentru ea.
Sunt mândru de tine, dragă.
Am avut îndoieli, desigur.
Hannah, ţi-am spus că seara asta va fi deosebită dacă iei examenul.
Aşa că, Hannah, vreau să te întreb în faţa prietenilor şi colegilor
dacă vrei să fii
avocat în firma Watkins, Golder & Schmidt.
Ce zici de asta? În cinstea ta!
Ce e?
Credeam că o să mă ceri în căsătorie.
E uimitor!
- Ce? - Ştiu...
- Doar că nu m-am aşteptat. - Îmi pare rău.
Nu mi-am dat seama că tu credeai că suntem pregătiţi.
Nu, nu fi prostuţ...
Am nevoie de timp să-mi dau seama ce simt în legătură cu noi.
Înţelegi?
Pe termen lung.
Ai nevoie de timp?
Tu ai nevoie de timp să-ţi dai seama!
Dragă...
E chiar amuzant.
O să trec la nivelul următor. Ăsta e al tău?
Dragă!
- Ăsta e gin? - Da.
- E fără apă. - Da.
- Grozav! - Nu-mi place ginul.
Ştii ce, Richard? Mulţumesc. Şi o spun cu sinceritate.
Îţi mulţumesc pentru oferta de lucru. O să mă gândesc.
Hannah Banana!
Tu!
- Mă mai ţii minte? - Da.
- Mă mai consideri atrăgătoare? - Da.
- Mai vrei să mă duci acasă? - Da.
Să mergem!
Poftim.
- Îmi place piesa, bună alegere. - Da, e bună.
Ai mai auzit-o? Îmi place.
Noroc!
Nu-mi place.
Nu mi-a plăcut. Mersi.
- Aşa merge de obicei? - Ce?
Pui piesa potrivită, oferi un pahar de băutură...
Apoi te culci cu ele?
Da.
- Sunt foarte emoţionată. - Mi-am dat seama.
Ştiu că păream încrezătoare la bar,
dar asta era pentru că mi-era frig şi eram udă.
Încerc să dramatizez puţin.
Eşti adorabilă!
Nu, sunt sexy!
Sexy pentru adulţi!
Ştiu ce se întâmplă în versiunea "cu acordul părinţilor"!
Mă îmbăt rău de tot,
cad lată, iar tu mă acoperi cu o pătură,
mă săruţi pe obraz şi nu se întâmplă nimic.
Dar nu de asta sunt aici.
Sunt aici să mi-o pun cu tipul care m-a agăţat la bar.
- Jacob. - Jacob.
- Se mai zice "mi-o pun"? - Eu, da. O să mi-o pui!
Asta se întâmplă.
- Dă-ţi jos cămaşa. - De ce?
Vrei s-o dai jos, te rog? Pentru că nu-mi iese din cap...
- Şi e... - Bine, bine.
La naiba! E o glumă? Parcă-s făcuţi în Photoshop!
Pot să...
Ai mâinile reci.
- Acum dă-ţi jos rochia! - Nu!
- Ba da! - Nici gând!
Nu după ce te-am văzut cum eşti! Se micşorează lumina de undeva?
Doamne!
Ce facem acum? Ce se întâmplă acum?
Care-i următoarea mutare?
- Ce ştii tu de mutarea mea? - Care e mutarea ta?
- Care-i cea mai tare mutare a ta? - Pot face multe mutări.
- Dar care-i cea mai tare? - N-o să-ţi spun care e.
- Spune-mi! - Nu eşti pregătită pentru asta.
- Ba da, sunt! Spune! - Nu poţi rezista, crede-mă.
- Spune! - Aduc vorba despre "Dirty Dancing".
"Dirty Dancing"?
- Pot să mă aşez? Te rog! - Da.
- Pot să-mi pun o cămaşă pe mine? - Nu.
De ce "Dirty Dancing"? Ce faceţi, vă uitaţi la film?
Ştii scena de la sfârşitul filmului
când Patrick Swayze o ridică pe Jennifer Grey?
- Da. - Pot să fac asta.
- Bun... - Le spun fetelor că pot s-o fac.
Dau drumul la piesa "Time of Your Life", fac mutarea cea tare...
- După care întotdeauna vor să facă sex. - Doamne!
- N-am auzit ceva mai ridicol. - Sunt de acord.
Dar merge de fiecare dată.
Cu mine nu ţi-ar merge.
Doamne, e ridicol!
- Ce trebuie să fac? - Aleargă spre mine.
E mai mult decât ridicol.
- Fă un simplu salt. - Nu.
- Ba da. - Nu, mersi.
Haide!
Doamne! S-o facem!
Preferi s-o facem aici sau în dormitor?
Prefer în dormitor.
Să mergem.
Perna asta se mulează perfect după forma capului meu.
Da.
E una din pernele alea de la Brookstore?
Da.
Mereu m-am întrebat cine le cumpără.
Tipul sexy de la bar le cumpără. Desigur!
- Sunt Jacob. - Da, Jacob, scuze.
Scuză-mă, continuă.
N-ai unul din fotoliile alea ridicole de masaj, nu?
- Ai! - Nu.
- Ba da, ai! - Da, am.
- Doamne, chiar ai! - Da, am.
"Cine ar cumpăra aşa ceva?" Eu aş cumpăra.
- Cât a costat? - Cinci mii de dolari.
Întreabă-mă de câte ori l-am folosit.
- De câte ori l-ai folosit? - De două ori.
- Iese 2.500 de dolari un masaj! - Făcut de două ori.
- Şi unde e? - În garaj.
Pot să stau în fotoliul de masaj?
Nu-mi place.
De la HSN. Îi cumpăr. Sunt înnebunit.
- Ai căţei de pluş? - Da.
- Ai? - Da.
Ce mai ai?
- Ursuleţi cu monedă. - Ursuleţi cu monedă?
- N-ai ursuleţi cu monedă! - Am un set întreg, din fiecare stat.
- Ai 50 de ursuleţi? - Da, au câte o monedă valoroasă în picior.
Sunt foarte nefericit.
Încerc să-i cumpăr.
Şi nu merge.
- Eşti deşteaptă şi talentată? - Şi cam autoritară.
Am câştigat un concurs de silabisire şi tatăl meu a plâns atunci.
Chiar? Drăguţ! Cu ce cuvânt ai câştigat?
A fost atât de aiurea... Stăteam cu o ceaşcă de cafea...
Crezi că nu poţi bea cafea şi să dormi?
Poţi, dacă e decofeinizată!
Aroma e nemaipomenită!
Doamne!
Îmi faci o favoare?
- Ce? - Faci ceva frumos pentru mine?
Întreabă-mă ceva personal.
Bine, o fac.
- Apoi ne-o punem? - Da!
Cum e mama ta?
Mama mea e frumoasă,
foarte orgolioasă, foarte inteligentă
şi rece.
Şi tatăl tău?
A murit de multă vreme.
Era un tip de treabă, poate prea de treabă.
A avut mare succes în afaceri şi mi-a lăsat o mulţime de bani.
De aceea îmi permit toate lucrurile astea.
Dar era prea moale.
Era prea moale şi prea sensibil.
Nu-i putea face faţă mamei...
Bună, Jacob! Sunt Cal.
Unde eşti?
Îţi aminteşti de profesoara aia pe care am agăţat-o?
Regret să-ţi spun că...
Salut, nu te-am auzit de-o săptămână. Ar trebui să fiu îngrijorat?
Presupun că te sufoci sub un morman de femei.
Salut, tot eu sunt.
Ţi-am lăsat vreo sută de mesaje.
Dacă e vreo chestie gen Miyagi, n-o prea înţeleg.
Sună-mă tu, te rog. Mersi.
APEL DIN PARTEA LUI CAL
Mereu mi-am dorit să joc la St Louis Carlson.
Dar nu reuşeam să lovesc mingea cu efect.
Aşa că am făcut următorul lucru care-mi plăcea.
- Da, ai ajuns contabil. - Da, exact.
Deşi nu se câştigă la fel de bine, nu e multă bătaie de cap.
- Eu voiam să fiu balerină. - Chiar?
De ce pun preţ femeile pe balet?
Pur şi simplu m-a atras. N-am făcut antrenamente intensive.
De fapt, n-am luat niciodată lecţii şi nici n-am fost la vreun spectacol.
N-ai fost niciodată la un spectacol?
Mi-ar face plăcere să te duc la un spectacol de balet.
Ţi-ar plăcea să mergi la un spectacol de balet?
Nu, n-am spus asta. Am spus că te-aş duce pe tine la balet.
Te-aş lăsa acolo şi aş veni să te iau după ce se termină.
Am înţeles!
M-am simţit bine în seara asta.
Îţi place sushi?
- Ştiu un restaurant grozav... - Nu mănânc sushi.
Dar nu trebuie să mergem, pentru că nu-mi place sushi.
Bună, Jess!
El e un coleg de muncă, David. E contabil.
David, ea e Jessica, dădaca mea.
Totul pare să fie corect.
- Foile de calcul! - Foile de calcul...
- Ne vedem la serviciu. - Da, ne vedem la serviciu.
- Cum a fost cina? - A fost o cină de lucru.
- Ai o rochie foarte drăguţă. - Mersi. Cât îţi datorez?
Ştii că ai tăi sunt singurii copii, cu care am stat,
care vor să stea treji, ca să-şi poată vedea tatăl când ajunge acasă?
Se luptă din greu să-şi ţină ochii deschişi.
Nu mă înţelege greşit, sunt entuziasmaţi şi de venirea ta acasă.
Dar nu la fel de mult.
- Dragă, ce vrei să spui? - Complet ţicnită.
- Jessica, cât îţi datorez? - Nu vreau banii tăi desfrânaţi.
Dragă... Ce s-a întâmplat?
Bani desfrânaţi?
Copii!
Copii! Îngheţată!
- Alo? - Bună, Cal!
Bună!
Te-am sunat pentru că sunt la subsol
şi încerc să pornesc boilerul.
S-a stins flacăra de veghe şi nu ştiu cum s-o reaprind.
Îmi pare rău că te deranjez.
Nu, nu face nimic. Sună-mă...
Mă bucur că m-ai sunat.
- Te ghidez, da? - Bine.
Trebuie să fie o uşiţă gri. O vezi?
- Da. - Bun. Coboar-o!
- Bine... - Înăuntru e un buton roşu.
Scrie "Apasă" pe el.
- Apasă-l şi răsuceşte-l spre dreapta. - Am făcut-o.
Acum pune un chibrit aprins înăuntru.
S-a aprins!
Trebuie să culisezi uşiţa gri la loc şi gata.
Mulţumesc, Cal. Apreciez că m-ai ajutat.
Sună-mă oricând pentru astfel de chestii.
Da... Sigur.
Mai vorbim.
Da.
- Mulţumesc din nou. - Mi-a făcut plăcere.
N-aş vrea să arunci casa în aer.
- Pa! - Pa!
- Tată, ne duci la McDonald's? - Nu.
De ce nu?
Le dau la radio doar pentru că au priză la public.
- Poftim, dle. - Mersi.
- Sunt nişte panouri mari... - Da, panouri groase de...
- Nu, sunt pentru soţia mea. - Drăguţ.
Frumoase perdele.
- Bună, Cal! - Bună, Bernie!
- Bună dimineaţa, dle Riley. - Bună! Cum îţi merge?
Bine. Aş vrea să mai stăm de vorbă, dar am nişte treburi la vechea casă.
Sunt cam grăbit. Mersi pentru apa de colonie.
- Alo? - Cal, sunt Jacob.
Doamne, eşti în viaţă!
Îmi pare rău că am cam ieşit din circuit, amice.
M-ai abandonat într-un moment dificil, prietene!
Da, sunt într-o situaţie nasoală, într-o încurcătură, dacă vrei.
N-am pe cine să sun.
- Am cunoscut o fată. - Serios?
Am stat mai mult cu ea şi mi-a schimbat regulile jocului.
Ţi-a schimbat regulile jocului?
- Nu se poate! - Mă duc s-o cunosc pe mama ei.
Şi mama, şi fata? E cam perversă situaţia, chiar şi pentru tine.
Ce-i cu tine?
Nu ştiu ce să fac. Am nevoie de un sfat.
Îţi dai seama că s-ar putea să ţi se pună întrebări personale?
Trebuie să zâmbeşti, să fii fermecător...
Nu trebuie să fii tu însuţi.
Ăsta-i sfatul tău? Să nu fiu eu însumi?
Mersi pentru nimic.
Vrei să...
- Ieşim la o bere săptămâna viitoare? - Ai numărul meu.
Şi nu-ţi face probleme pentru diseară. Va fi bine.
- Bravo ţie! - Pe curând.
Trebuie să-l îndreptăm.
- Gata. - Să mergem!
Ce-i asta?
Nu, nu!
Tată! Tată!
Nu, nu!
Dragă? Ce faci cu geanta mea? Nu te atinge de ea!
Nu te las să iei cheile!
Nu, n-o să-l mai vezi vreodată!
- Nu te băga! - Nu! Perversul ăsta îţi trimitea mesaje?
Bună, puiule!
- Cu ce eşti îmbrăcat? - Tata e aici.
- Trebuie să te leg la ochi. - De ce?
- Ce face? - Haide!
Dacă e ceva ce va trebui să curăţ după aia...
Nu, nu e nimic de genul ăsta.
- Chiar nu văd nimic. - Mamă, te ţin eu.
Încă un pas şi se termină treptele.
- Bun. Gata, nu mai sunt trepte! - Bine.
Relaxează-te, e doar soţul tău, nu e Al-Qaeda.
- Bună, Emily! - Bună! Pot să dau eşarfa jos?
- Nu, încă nu. - Ce-i asta?
Poţi începe.
Fiţi atenţi!
Acum mulţi ani,
pe coridorul liceului,
Cal Weaver a văzut-o Emily Boyle pentru prima dată.
Cal, chiar vrei s-o faci în faţa copiilor?
Dacă nu merge bine, trebuie s-o duc pe Molly sus şi să dau drumul la TV.
Bine, dar puteam s-o aşteptăm şi pe fiica ta.
- E chiar aici. - Nu, mă refeream la cea de-a doua.
- Bună! - Nanna!
- Salut, tuturor! - Bună, dragă!
- Bună! - Ce se întâmplă?
Nu ştiu. E un fel de joc. Nu mă lasă să-mi dau eşarfa jos.
- Cal? - El e?
- Ce faci aici? - Ce faci tu aici?
Vă cunoaşteţi?
Ce se întâmplă?
- Ce face aici? - Bună, Nanna!
- Bună, Robbie! - Bună, Nanna!
Bună, frumoaso!
Jacob, mă bucur să te cunosc, am auzit numai laude de la Nanna.
Scuze, dar cine e Nanna?
Eu sunt Nanna. Nu puteam spune Hannah când eram mică. De unde-l ştii pe tata?
Nu puteai să pronunţi deloc "H"-urile.
Nu prea reuşesc să înţeleg ce se întâmplă aici.
Tată, el e Jacob, prietenul meu.
- Nu, nu e. - L-am adus să vi-l prezint.
Nu! Nu!
Vreau să-i văd prietenul. Pot s-o dau jos?
Cal, cum de ai o fată aşa de mare?
Aveam 17 ani, de aceea ne-am căsătorit atât de tineri.
- Ar fi trebuit să-mi spui! - N-ai vrut să vorbim de copiii mei!
- O să mă duc să mă uit la TV acum. - Da, dragă, du-te.
- Da, pot să vin şi eu? - Nu!
Voi chiar vă cunoaşteţi?
La naiba, e ridicol!
- Dragă, e foarte drăguţ! - Nu, nu e!
Uită-te la tine! Eşti mama ei? Credeam că eşti sora...
Staţi să înţeleg. Sunteţi un cuplu? Sunteţi împreună?
- Da. - Nici gând! Despărţiţi-vă acum!
- Tată? - Te rog, nu-i spune aşa.
- Cal, n-o vom face. - Atunci te fac bucăţi!
- Tată! - Cal!
- Jessica? - Bernie?
Tată, nu!
Am lăsat-o să-ţi fie dădacă, ticălosule!
- Bernie! - Are doar 17 ani!
- Tată! - Despre ce vorbeşti?
- Nu! - Bernie!
Tată!
Încetează, te rog! N-a făcut nimic. Nici măcar nu ştie nimic!
- Ce să ştie? - Ce să ştiu?
E vreo glumă? Nu mai înţeleg nimic!
Opreşte-te, tată! Nu ştie că sunt îndrăgostită de el!
- De cine? - De el!
- Arăţi spre mine? - Arăţi spre el?
Arată spre el? Înţeleg!
Stai, tata e tipul în vârstă cu care te întâlneai?
- Ştiam eu! - Nu, nu ştie de pozele indecente!
- Ce? - Jessica!
Voiai să-i dai poze cu tine dezbrăcată? Serios?
- Ticălosule, îţi arăt eu! - Pauză!
- Dar o iubesc! - De Jessica erai îndrăgostit?
Scuze, Emily?
Ţi-ai uitat puloverul în maşina mea ieri.
- Şi tu cine eşti? - Sunt David Lindhagen.
- David Lindhagen? - David Lindhagen!
Bine.
- Am nimerit într-un moment prost? - Da.
Jacob!
Asta-i pentru durerea pe care i-ai provocat-o prietenului meu.
- Stai departe de fiica mea! - Stai tu departe de fiica mea!
Nici măcar nu te cunosc!
Chiar aşa?
Lăsaţi-mă în pace!
- Deci care din voi e Lindhegen? - Lindhagen.
- O să scriu că scandalul s-a stins. - Mulţumim, dle poliţist.
Dar calmaţi-vă, da?
Toată lumea se ceartă, dar, dacă vreţi s-o faceţi, mergeţi înăuntru.
Ţineţi totul în familie, da?
O să te omor!
Să mergem!
- Tată... - Acum!
Cal! Haide!
Dragă...
Acesta e un om de nimic.
- E un afemeiat. - Ce ironie!
Poftim?
Îl ştiu, l-am văzut în acţiune.
- Nu te mai poţi vedea cu el. - Tată, nu voi rupe relaţia cu el.
Bine, atunci nu mai avem despre ce vorbi.
- Cal, exagerezi... - Ieşi naibii din casa mea!
Nu mai e casa ta!
Da, ai avut grijă să nu mai fie. Nu, dragă?
- Pa, Nanna! - Pa, frumoaso!
E cu totul a ta, David.
Grozav!
Frumos!
"Învingi sau pleci acasă." Nu, amice?
Du-te acasă, tată.
- Ai văzut biletul? - Care?
Pe care scrie că trebuie să-l suni pe tatăl tău.
Nu, scrie altceva.
Ba nu.
- Hai! - Nu-l sun!
Vă mai aduc unul?
- Cât e ora? - E două jumate. După-amiaza.
Era suficientă ora, dar îţi mulţumesc pentru tonul superior, chelneriţo!
Îmi pare rău...
Îmi pare rău că m-am purtat ca un nesimţit.
Frumos costum.
Ce vrei?
- Pot să iau loc? - Nu ştiu. Poţi?
- Ne purtăm ca adulţii? - Ne purtăm ca adulţii?
Ar însemna mult pentru mine să putem vorbi.
Încă te mai vezi cu fiica mea?
- Da. - Atunci n-avem ce vorbi.
- Vii des aici acum? - Uneori.
- Ai lipsit mult de la muncă. - Am multe zile de concediu.
Ştii ce? Ai mult tupeu.
- Vrei un păhărel? - Nu, probabil a scuipat în el.
- Copiii îţi duc dorul, Cal. - Acum stai cu copiii mei?
Poţi să-l înveţi pe Robbie cum să seducă femei. O să-i placă.
Ştii că săptămâna viitoare e absolvirea clasei a VIII-a?
- Mergi? - Bineînţeles că merg.
Nu i-ai prea fost aproape în ultima vreme, aşa că nici el nu ştie.
Nu i-am fost aproape lui? Asta vrei să spui?
Nu e prea înnebunit după mine acum. Crede că i-am furat sufletul pereche.
- Te adoră, Cal. - Bine.
Ai terminat cu sfaturile părinteşti?
- Pentru că ai putea... - Sunt îndrăgostit de ea.
O iubesc.
Nu ştiu ce făceam înainte de asta.
Şi nu ştiu ce să fac acum. Iubirea nu e ceva... pe care s-o opreşti!
- Exact. - Exact.
- O iubeşti pe Hannah? - Da.
Spune-mi cât de mult o iubeşti.
Cal, nu e ceva ce am vrut.
Obişnuiam să-i văd pe îndrăgostiţi şi-mi ziceam, după cum se purtau
şi după ceea ce spuneau, că sunt jalnici.
Sincer!
Am stat mult cu tine şi am încercat să te fac ca mine,
dar s-a dovedit că vreau să fiu...
Vreau să beau paharul ăla!
Chiar vrei s-o fac? Vrei s-o spun?
Am avut-o pe Hannah când aveam 17 ani.
Am învăţat-o să meargă pe bicicletă.
Am învăţat-o să conducă o maşină.
Şi mă bucur pentru tine. Mă bucur că te-ai schimbat.
Cred că e grozav că ai devenit o persoană mai bună.
Dar am văzut prea multe.
- Ştiu prea multe. - Ştiu, ştiu...
Ştiu.
Dar e vorba de Hannah şi e prea bună pentru tine.
Sunt de acord.
N-o să fiu niciodată de acord.
Eşti un tată bun, Cal.
Da, a scuipat în pahar!
Fiţi atenţi!
Nu vă băgaţi în faţă, staţi pe poziţiile voastre.
Băieţi, verificaţi-vă cravatele.
Vedeţi să fie totul cum trebuie.
Scuze, e liber?
Bună ziua!
Părinţi, rude şi prieteni, bine aţi venit!
Ne bucurăm să fiţi alături de noi, la celebrarea absolvirii clasei a VIII-a.
Pe primul vorbitor, îl va prezenta profesoara noastră, Kate Tafferty.
E drăguţă.
Primul vorbitor nu e doar al doilea din clasă,
ci şi unul dintre cei mai spirituali tineri pe care am avut plăcerea să-i învăţ.
Doamnelor şi domnilor, Robbie Weaver.
Salutări promoţiei 2011!
Vremea şcolii noastre se apropie de un sfârşit.
Nu avem ce face. Îmbătrânim.
Toată viaţa am vrut să fiu mare.
Am vrut să fiu mai bătrân, ca să pot fi luat în serios.
Mi se părea a fi atât de bine!
Să cresc, să-mi iau un serviciu, să mă căsătoresc...
Dar totul e o înşelătorie.
Iar iubirea e cea mai mare înşelătorie dintre toate.
Am fost îndrăgostit.
Ştiu că vă amuză, căci am doar 13 ani.
Cu toate astea, am fost.
Mă gândeam şi chiar credeam
că fiecare are parte de iubirea adevărată.
Că, dacă te lupţi din răsputeri pentru acel cineva,
iubirea adevărată va învinge mereu.
Mi se părea un adevăr când eram mai tânăr.
Dar nu merge chiar aşa.
- Nu există iubire adevărată! - Opreşte-te!
- La naiba! - Frate!
Scuzaţi.
Doamne!
Ce faci?
- Dar tu ce faci? - M-am înşelat, tată. Nu există...
Uitaţi care-i treaba...
Discursul fiului meu e naşpa.
Nu e o glumă.
Sincer, nu ştiu unde vrea să ajungă, dar, cred că suntem de acord,
că o face într-un mod cam deprimant.
Fiul meu, nu el, fiul meu adevărat, crede în gesturile romantice.
Crede în existenţa unui suflet pereche.
E simplu să te uiţi la cineva de 13 ani şi să-i spui că nu ştie ce spune.
Că se înşală.
Dar eu nu sunt convins.
Mi-am cunoscut sufletul pereche la 15 ani.
Am ieşit împreună la o îngheţată.
După asta, tata a început să mă tachineze, aşa cum fac taţii.
Şi i-am spus că nu e mare lucru.
Că voi ieşi cu multe fete şi la multe întâlniri.
A fost prima dată când l-am minţit vreodată pe tatăl meu.
Mi-am cunoscut perechea la 15 ani
şi am iubit-o clipă de clipă, în fiecare zi,
de când i-am cumpărat îngheţata cu aromă de mentă şi ciocolată.
Am iubit-o când mi-a născut trei copii perfecţi.
Am iubit-o chiar şi când am urât-o.
Asta o pot înţelege doar cei căsătoriţi.
Şi nu ştiu dacă se vor rezolva toate.
Nu ştiu ce se va întâmpla.
Îmi pare rău, Robbie, dar la asta nu pot răspunde.
Dar un lucru pot să-ţi promit.
Nu voi înceta niciodată să încerc.
Când îţi găseşti aleasa, nu renunţi niciodată.
Vrei să mai spui ceva?
Încă te mai iubesc, Jessica!
Şi eu te iubesc, Emily!
Te iubesc de când i-ai schimbat primul scutec surorii mele.
Te iubesc, chiar dacă ai intrat fără să baţi şi eram sub cuvertură...
Opreşte-l!
- Tot nu mi-e ruşine de asta! - Bine, bine...
Sunt atât de mândră de tine!
Uite-o, e fata perfectă!
Mi-am cumpărat un pistol.
L-am luat de pe un site dubios şi sunt pregătit să te împuşc cu el.
Vino!
Ai grijă de ea.
- O să fie distractiv. - O să fie distractiv.
- Mă duc să vorbesc cu prietenii. - Da, du-te la colegii tăi.
Să vedem dacă-mi pasă!
Mă bucur că ai venit.
Şi eu.
Erai o dădacă bună, Jessica.
Îmi pare rău că te-am făcut să te simţi prost.
- Credeam că n-o să renunţi. - Nu renunţ.
Mi-am dat seama că-l placi pe tatăl meu.
În câţiva ani, voi arăta ca el. O să te caut atunci.
Nu e un plan rău.
Dar până atunci...
- Un mic suvenir pentru liceu. - Mersi.
Deci...
Tu...
Eu...
Ai grijă de tine, Robbie.
Măi, să fie!
- Pare destul de fericit. - Da.
- Totuşi, tunsoarea e îngrozitoare. - Ştiu.
Arată ca un câine lăţos.
A fost un an greu.
De ce?
Da, au fost câteva piedici.
Cred că...
Ceea ce voiam, de fapt, să spun e...
Mă bucur mult că mi-ai cumpărat îngheţata aia.
Şi eu.
Traducerea: catabeg www.titrări.ro