Do you want subtitles for any video? -=[ ai.OpenSubtitles.com ]=-
Sue, nu mă înţelege greşit.
Nu sunt nemulţumit de munca ta. Am aici ultimul tău articol, e foarte bun.
Dar trebuia să-l predai ieri.
Richard, dar mai e un subiect pe care trebuie neapărat să-l fac.
- Totdeauna mai e un subiect. - Ascultă puţin.
Luna trecută un tip din Teritoriile de Nord a fost atacat de un crocodil.
I-a retezat piciorul, lăsându-l să moară în pustietate.
După o săptămână, tipul se târăşte înapoi în oraş, îşi peticeşte piciorul şi dispare.
Fără interviuri, fără fotografii, nimic. Ştiu cine e.
Are o firmă de safari, undeva într-un orăşel numit Walkabout Creek.
Şi fii atent cum îl cheamă.
Michael J. Crocodile Dundee.
Chiar dacă ar fi adevărat, ţi-ar trebui săptămâni să dai de el.
Am stabilit deja cum să mă întâlnesc cu el. Mă aşteaptă un elicopter,
ajung acolo diseară.
Da... OK...
- O să-mi fie dor de tine, draga mea. - Şi mie.
- Să ai grijă. - Nu-ţi face griji, sunt din New York!
CROCODILE DUNDEE
Sincronizarea: Edy - Subtitrări-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
Walter Reilly, de la Never-Never Safaris. Sunt partenerul de afaceri al dlui Dundee.
- Încântată de cunoştinţă, dle Reilly. - Vă rog, spuneţi-mi Walter.
Pe aici, prin sălbăticie, suntem destul de informali.
Nu... daţi-mi voie.
Poftiţi.
- Vă simţiţi bine? - Da.
Îmi pare rău că dl Dundee n-a venit personal să vă întâmpine, dar...
... e pe aici prin oraş... pe undeva.
Bine aţi venit în Walkabout Creek.
Mi-am permis să vă fac rezervare la hotelul nostru. Sper că e în regulă.
- E foarte bine. - Ar mai fi încă ceva...
Aţi spus că sunteţi gata să plătiţi 2.500 de dolari?
Absolut. Şi voi vedea unde a fost atacat şi cum a supravieţuit?
Dră, vă asigur că veţi petrece aici câteva zile minunate.
Cinci dolari cui îl poate face pe Donk să verse băutura.
- Ce se întâmplă aici? - Băieţii, se distrează puţin, se joacă.
Donk n-a vărsat niciodată o picătură. Suntem o rasă viguroasă, noi, cei de aici.
- Şi dl Dundee al dumitale, el... - Nu, el e foarte retras.
E o legendă a locului ăsta.
Cum pescuia el într-un loc liniştit... dintr-o dată... bang!
Un crocodil uriaş apare, sare pe el, îi retează jumătate de picior,
şi-l trage după el sub apă.
L-a omorât, fireşte.
Orice om normal ar fi fost depăşit de situaţie şi ar fi murit.
Dar nu Mick al nostru.
Sute de kilometri...
Mlaştini pline de şerpi...
S-a târât în mâini şi genunchi până în Katherine.
A trecut pe lângă spital şi a intrat în prima cârciumă, să bea o bere!
Povestea asta e tot mai colorată de câte ori o spui, Wally!
Ne descurcăm binişor aici. Dar dacă e să vorbim de legende...
O, Dumnezeule!
Două beri, Ide... una pentru mine, una pentru prietenul meu.
"Una pentru prietenul tău", nebunule!
Hei, ia stai aşa...
Îmi pare rău dacă v-aţi speriat, dră. E împăiat.
Amândoi suntem, Wal.
Michael J. Crocodile Dundee.
- Never-Never Safaris. - Da.
Nu ieşiţi niciodată cu noi, dacă o faceţi, nu vă mai întoarceţi niciodată. Nu, Wal?
Sue Charlton, de la Newsday.
Da, m-am gândit eu că dumneata eşti aceea.
Ţine-l, Wal. Ai grijă de Cyril cât dansez cu această fermecătoare tânără.
Legenda zice că un crocodil ţi-a retezat jumătate de picior.
O uşoară exagerare.
A fost mai degrabă o muşcătură din dragoste.
La stai, suficient despre piciorul meu. Să-ţi povestesc altceva despre mine.
Acolo, în nord, în Never-Never, unde pământul e sălbatic şi neprietenos,
trăieşte un vânător de temut pe nume Mick Dundee
care poate dânsa ca Fred Astaire.
Bine spus, nu?
- Cum îi zice clovnului ăsta? - Mick Dundee.
Gagiul care a fost înşfăcat de un crocodil în râul Rapid.
- Ce făcea acolo? - E plin de crocodili! Tu ce crezi?
E un braconier nenorocit, nu?
Vreau să mă duci acolo unde ai fost atacat.
Să-mi arăţi cum ai supravieţuit.
Să mergem acolo doar noi doi? Trebuie să mă gândesc la reputaţia mea.
Hei, Dundee! Unde poţi împuşca vreo câţiva crocodili pe aici?
De unde să ştiu eu, Rahat cu Ochi?
Staţi liniştiţi.
Toată lumea ştie că eşti doar un braconier de crocodili.
Regret, dar nu permit nimănui să vorbească urât în faţa unei domnişoare.
Să vorbească urât?
Nu vă mai întoarceţi!
Ce spunea, că eşti braconier?
Încerca să mă provoace, asta e tot.
- Donk, asta e noaptea mea norocoasă. - Vrei să-mi tragi una?
Pariaţi pe mine, băieţi!
Hai, Mick.
Trage-i una cum ştii tu, Donk!
Regret, de regulă nu se poartă aşa.
Îmi cer scuze, din cauza băuturii.
Vrei să spui că are şi o parte de om serios?
De abia aştept s-o văd.
Vă simţiţi bine, dră?
- Frumos ţinut aveţi aici. - Aşa zicem şi noi.
Sper că nu eşti genul tare şi tăcut.
- Ai reţineri să vorbeşti despre tine? - Nu, e subiectul meu favorit.
- De ce "Crocodile"? - A fost ideea lui Wal.
Crede că mă face mai atractiv în ochii turiştilor.
- Câţi ani ai? - Nu ştiu.
- În ce an suntem? - Nu ştii?
Timpul nu înseamnă prea mult pe aici. Aborigenii nu au calendar.
Am fost crescut de un trib din zonă.
L-am întrebat pe unul dintre bătrânii tribului când m-am născut şi mi-a spus,
"vara".
Există şi o doamnă Crocodile Dundee?
Am fost însurat o dată, într-un fel. Fată faină, gătea bine. Babani...
Am ieşit odată într-o expediţie şi când m-am întors, plecase.
- "Expediţie"? - Un obicei aborigen.
Înseamnă să mergi şi să descoperi locuri noi.
- Cât timp ai fost plecat? - Câteva luni.
Mai bine spus, 1 8 luni.
Şi nu te-a aşteptat? Ciudată fată.
Da.
Dă-te la o parte, nătângule!
Iisuse...
- Uimitor. - Intelectul contra materiei.
Un truc vechi al vânătorilor de pe aici.
În regulă, dră, debarcarea.
Vă voi lăsa acum în mâinile capabile ale lui Mick,
ne revedem miercuri, la Echo Billabong.
2:20. Ar trebui să începem.
- 2:20? - Aşa se procedează în sălbăticie.
Nu-ţi face griji, e cel mai bun vânător. Elevul meu cel mai bun.
- Eşti gata, domnişoară? - Da.
- Ei bine, pe miercuri? - Miercuri.
- Ce zi e azi, Wal? - Luni.
Nu ştie... nu-i pasă.
Ticălos norocos.
- Eşti OK? - Da, sunt OK.
Nu mai e decât o oră până la râu, dar cum tu eşti fetişcană...
... o să facem două, probabil.
- Mă străduiesc cât pot de mult. - Da.
Apa urcase cam şase metri la mal în timpul sezonului ploios.
Uite ce-a rămas din barca mea.
Acum poţi vedea unde şi-a înfipt colţii.
- Cât era de mare? - Păi, cinci, poate şase metri.
Şi tu veniseşi aici să vânezi crocodili cu aia?
Nu, asta e ilegal. Venisem să pescuiesc.
- Cum ai scăpat? - Crocodililor nu le place carnea proaspătă.
N-a încercat să mă mănânce. A vrut să mă tragă în adânc, în vârtejul morţii.
Crocodilul te apucă bine şi te trage la fundul apei
şi te învârteşte până nu mai mişti.
Atunci te ia şi te duce la depozitul lui de carne,
un bolovan sau un buştean sub apă şi te înţepeneşte dedesubt,
te frăgezeşte puţin, să fii o mâncare bună.
Nu i-a plăcut cum m-a înşfăcat şi mi-a dat drumul să mai încerce o dată.
- L-am convins cu vorbă bună să renunţe. - Cu vorbă bună?
Şi veniseşi aici doar să pescuieşti?
Păi, barramundi e un peşte al naibii de mare.
O să se întunece în curând.
Te duc unde am petrecut prima noapte.
- Eşti căsătorită? - Am fost... cu rebelul tipic.
- Ce s-a întâmplat? - Orice era, trebuia să mergem.
Miting anti-nuclear, pentru emanciparea femeilor, pentru salvarea balenelor...
Probabil că acum e la o manifestaţie pentru homosexualii nazişti.
- Pare că a fost un ticălos. - El vroia să facă bine.
Tu n-ai protestat niciodată faţă de ceva?
Sigur, de câte ori mă dau afară de la cârciumă.
Vorbesc serios. Ce părere ai, de pildă, despre energia nucleară?
- Dar despre cursa înarmării? - Nu e treaba mea.
Nu e treaba ta? Cum poţi să spui aşa ceva?
E treaba tuturor.
Trebuie să ai o opinie, trebuie să te exprimi.
Cine să mă audă aici?
OK, poate ceva mai aproape de casă.
Dar despre cererile aborigenilor, de a-şi recupera pământurile?
Păi, vezi tu. Pământul nu e al aborigenilor.
Ei sunt ai pământului. Într-un fel, e mama lor.
Vezi stâncile alea? Au fost acolo de 600 de milioane de ani.
Vor fi acolo şi după ce murim noi doi.
Aşa că, să discuţi despre cine e proprietarul lor...
... e la fel ca doi pureci care se ceartă al cui e câinele pe care trăiesc.
Vezi tu, aborigenii, ca toate creaturile Domnului,
vor doar să poată străbate Pământul în lung şi-n lat şi să fie lăsaţi în pace.
Asta e...
- Aha, e King Brown. - E otrăvitor?
O, da, e letal. Nu-i rău la gust, dar mă balonează întotdeauna.
Ascultă, mai sunt din ăştia ca el pe aici?
Poate mai e câte unul, noaptea târziu, dar stai pe lângă mine şi o să fii OK.
Probabil că ai dreptate, un bărbat ar trebui să aibă o opinie...
Ce e?
Mi s-a părut că am auzit ceva.
Nu, nu e nimic. Noapte bună.
Mick?
Eu sunt.
Ticăloşi periculoşi. Sunt şmecheraşii de la oraş.
- Ce faci? - Nimic, de ce?
De ce? Îi împuşcă pe bieţii canguri ca să se distreze!
Păi, nici o lege nu interzice asta.
Capul jos. Stai aici.
Trebuie să fac pipi!
- Trebuie să fac pipi! - Şi-ţi trebuie şi-o puşcă mai dreaptă, nu?
Eşti la fel de inutil ca sfârcurile taurului, Duffy!
Linişte, băieţi! Hei, Trevor! Îndreaptă lumina încoace!
- Lumina! - Nu vezi încotro ţinteşti?
Gura!
Nu spre mine, tâmpitule, spre tufişuri!
La uită-te la namila asta.
Hei! Are pistol!
La naiba!
Bine lucrat, Skippy.
În ciuda frumuseţii sălbatice a acestor ţinuturi,
se remarcă şi un soi de pustietate ciudată.
Un sentiment de însingurare.
Da, dar tu nu eşti singură. Sunt aici, nu?
Da, dar cred că ştiu cum te-ai simţit tu atunci.
Sau cum m-aş simţi eu dacă aş rămâne singură aici.
Tu? Singură aici?
E o glumă. O fată de oraş, ca tine. N-ai supravieţui nici cinci minute, iubito.
Ăsta e ţinutul bărbaţilor.
Aşa e, eu sunt doar o fetişcană.
Azi ne ducem spre creastă, nu?
Bine, ne vedem acolo după-amiază.
Hei! Dacă vrei să mergi, ia pistolul cu tine.
Dacă ai probleme, trage de câteva ori în aer.
Ăla e capătul periculos.
Aşa e.
E în regulă, s-a terminat.
Sunt cu tine, sunt cu tine.
E mort?
Dacă nu e, atunci o să fiu ocupat să-l jupuiesc.
Ai avut dreptate. Categoric nu e un loc pentru o fată de la oraş.
Din câte mi-a spus Wal, traiul la oraş poate fi la fel de periculos.
- N-ai locuit niciodată la oraş? - N-am fost niciodată la oraş.
- Glumeşti? - Nu.
Oraşele sunt înghesuite, nu? Dacă m-aş duce şi eu, ar fi şi mai aglomerat.
Uite, încearcă asta.
- Vrei să mă uit eu puţin? - E doar o zgârietură.
Aici unde suntem o zgârietură se poate infecta. Să vedem. Nu, e în regulă.
Şi acum?
Doamne! E ca şi cum aş trăi cu Davy Crockett.
Mick?
Mick! M-ai speriat groaznic!
Aşa-ţi trebuie. Să te furişezi aşa când un bărbat dă primul ajutor unei doamne!
Asta făceai?
E în regulă, e un amic de-al meu, Neville Bell. Sue Charlton.
Tu ce cauţi pe aici?
Mă duc să mă văd cu un colaborator, la Jabba. O treabă nasoală.
Totuşi, dacă nu mă duc, tata se supăra foc.
Nev e un adevărat băiat de oraş, dar tatăl lui e un înţelept de trib.
Nu, nu-mi poţi face poze.
Scuze, crezi că-ţi iau spiritul?
Nu, ai capacul pe obiectiv!
La naiba! Mick, trebuie să plec.
- Mă bucur de cunoştinţă, Sue. - Pa, Nev.
- Vin şi eu, Nev. - Ce se întâmplă?
Ar trebui să merg cu Nev să vorbesc cu Pintinjarra.
Pot veni şi eu?
În nici un caz. Femeilor le e strict interzis accesul la astfel de întruniri.
Cum ştie unde merge, pe întuneric?
Îşi gândeşte drumul. Mulţi cred că au abilităţi telepatice.
Oh, urăsc sălbăticia!
De unde ai ştiut?
Eşti telepatic?
Nu, chestie de bun simţ.
Eşti femeie, eşti reporter,
înseamnă că eşti fiinţă cea mai curioasă din lume.
Accept.
Crocodilul ăla era să mă mănânce de vie.
Eu nu i-aş reproşa asta.
Şi mie mi-a trecut prin cap acelaşi lucru de câteva ori.
Noapte bună, Mick.
Mi-a trebuit o săptămână să mă târăsc până aici.
Credeam că sunt pierdut. Mi-am spus,
"Fiule, găseşte-ţi un locşor plăcut, întinde-te şi mori."
- Nu ţi-a fost frică? - De moarte? Nu!
Am citit odată Biblia. Ştii, Dumnezeu, Iisus şi toţi apostolii aceia?
Erau cu toţii pescari, ca şi mine.
Da, Mick Dundee merge drept în rai.
Da... Eu şi Dumnezeu am fi prieteni.
Acesta e lacul Echo.
Recunosc că locul acesta mi-a salvat viaţa.
E plin de apă minerală. Asta înseamnă că nu sunt crocodili.
- Potol din belşug. - Potol?
- Mâncare. Ţi-e foame? - Sunt lihnită.
Mă ocup eu de prânz.
Cum preferi goanna? Aşa şi aşa? Bine făcută?
- Doar nu crezi c-o să mănânc aia? - E foarte bună. Încearcă şi nişte cartofi.
Şi nişte larve şi ceva furnici dulci. Le dai jos coada şi sunt foarte dulci.
- Tu nu mănânci deloc? - Eu?
Păi, poţi supravieţui cu aşa ceva...
... dar au un gust de rahat.
Mick? De ce nu vii cu mine, la întoarcere?
Pentru ce?
Ar fi un final extra al articolului. Tu în New York City.
Ei, pentru o clipă am crezut că îmi faci avansuri.
Păi, se poate şi asta.
Te-ar deranja?
Ticălosul de Wally.
A fost pe aici doar de câteva ori. Probabil s-a rătăcit.
V-aţi...?
Eşti balonat sau ce ai, Wal?
Vrea ca Mick să vină cu mine înapoi la New York.
Mick? Într-un oraş mare? Nici o şansă.
Ziarul ar plăti tot.
Păi... Omul trebuie să-şi lărgească orizonturile.
Totul e OK?
Da, nici o problemă.
Iisuse Cristoase!
Sue!
Sue! Sue...
'trăieşti, amice!
Arăţi extraordinar!
- Bine ai venit acasă. - Mulţumesc.
Mă ocup eu de asta.
Unde e bărbatul din pustiuri?
Ne-am separat când am ajuns la vamă.
Aproape că s-a luat la bătaie când au vrut să-i inspecteze valiza.
Uite-l!
Deci el e Jungle Jim?
New York-ul, dle Dundee. Casa a şapte milioane de oameni.
Incredibil. Imaginează-ţi 7 milioane de oameni care vor să locuiască împreună.
Da, New York este probabil locul cel mai prietenos de pe planetă.
Ziua bună!
Mick Dundee, din Australia. Ce mai faci?
- Sunt bine, dar tu? - Bine.
Stau în oraş câteva zile. Probabil ne mai vedem.
Pa.
Mersi, Gus.
Te ocupi tu de bagaje?
Asta e tot.
- Mersi că m-ai adus, amice. - Nici o problemă.
- Din ce trib eşti, Gus? - Trib? Nu sunt din nici un trib.
- Eşti negru, nu? - Aşa eram ultima dată când am verificat.
Nimeni din triburile noastre n-are maşină mişto ca tine. Probabil o duci bine.
Vrei să cinăm într-un local mai deosebit astăzi?
- Aş zice să mergem la Tacano. - La Tacano? La ora 19:30?
- Pa. - OK. Masă pentru trei persoane.
Domnule?
Nu-ţi face probleme.
Ei, ce părere ai?
E un pic cam sălbatic, dar mă descurc.
Câţi vom locui aici?
Numai tu. Eu am propriul apartament în centru.
Scuze, sunt Mick Dundee. Nu ţi-am reţinut numele.
- Angelo. - Încântat, Angelo.
Mă ocup eu. Poftim.
- Trebuie să plăteşti camera dinainte? - Eşti în oraşul meu, ai încredere în mine.
Care e prefixul telefonic al Australiei?
O să te simţi bine. Uite televizorul, dacă te plictiseşti.
Aha, televizorul. Am văzut aşa ceva la Darkie Johnson, acum câţiva ani.
Da, asta am văzut.
Bine. OK, mersi.
Scriu aici numărul lui Wally şi numărul meu de la birou.
Hei, Sue, vino să vezi!
Un aiurit a pus două toalete aici.
Una e toaletă, una e bidet.
"Bideg"?
E ca să... după ce te... ştii tu...
Descoperi tu.
Ne vedem la şapte.
Să te speli pe fund, nu?
Ziua bună.
Ziua bună. Ziua bună.
- Ziua bună. - Bună.
'Trăieşti.
Îmi pare rău.
Bună.
La naiba!
- Ai grijă, Mick. - Mersi, amice.
- Bună. - Da, domnule.
Bună seara, vă rog să mă urmaţi.
Bună.
Îmi pare rău că am întârziat. Ai aşteptat mult?
Am ajuns mai devreme, dornic să petrec cu prietena mea.
Deci, ce bem? Două vodca martini şi tu, Crocodile?
Beau şi eu două ca voi şi o bere, mersi.
Le aduci te rog la masă?
- Chiar că ai fost aici de o vreme. - Să mâncăm.
E o noutate pentru tine, Mick. Mănânci ceva fără să fi trebuit să-l ucizi înainte.
Pe aici. Roberto!
Bună seara, dle Mason. Văd că sunteţi cu prieteni. Urmaţi-mă, vă rog.
Mulţumesc.
Aproape că uitasem ce tânără sexy eşti.
Trebuie să găsesc o modalitate să te reţin în oraş.
- Voi doi ar trebui să rămâneţi singuri. - Scuze, au trecut 6 săptămâni.
- Cu atât mai mult... - E prima ta noapte în New York.
- Eu şi Richard vrem să fii cu noi. - Da, categoric.
New York-ul nu e locul unuia de la ţară.
Aici nu sunt crocodili, da' un bolid Chevy tot te face praf.
Ce faci?
Perfect. Mor de foame.
Grazie, Roberto. E stato piacere un rivederti.
Bravissimo, lei parla molto bene italiano.
Mersi. Poate că ar trebui să comand eu pentru toţi trei?
Nu cred că au... friptură de cangur sau specialitate de maimuţe zburătoare!
Nu-ţi face griji. Mick ştie să facă o delicateţe din aproape orice.
Chiar şi din goanna.
A fost bună, nu? Da' de cartofi ce zici?
Foarte buni.
Păi, asta e... foarte bine.
Atunci, dacă el e oaspetele, ar trebui să comande pentru toţi.
Stai puţin, lasă că o fac eu.
Nu, e în regulă. Să arunc o privire.
- Italiană, nu? - Da.
Nu ştiu cum îi zice, da' îmi place cum arată ce mănâncă fetişcana aia grasă.
Richard!
E în regulă?
Nu rezistă la băutură, săracul.
A spus că tu l-ai lovit. Aici nu eşti în crâşma din Walkabout Creek.
- A fost nesuferit. - N-are a face.
- Eşti serioasă cu acritură asta? - Ai grijă, Dundee!
A băut prea mult. Richard e prietenos, atent şi îl iubesc.
Scuze, trebuie să vomit.
Doamne!
- Vrei să te ajut? - Nu, mă descurc.
Sunt OK.
Mâine avem o zi plină, du-te şi te culcă. Vin să te iau devreme.
- Noapte bună. - Noapte bună.
- Du-mă la pileală. - Pileală? Pe-asta n-o ştiu.
O crâşmă, undeva să beau ceva. Vii şi tu?
- Tocmai ies din schimb, de ce nu? - Îţi place să bei, nu?
Glumeşti? Sunt italian, beau oricând cu tine până cazi sub masă.
Ar fi interesant.
Eu nu zic că păianjenul vostru "Văduva neagră" nu e tare.
Dar păianjenul "cu plasa pâlnie" te poate omorî în 5 secunde, numai privindu-te.
Dar acolo cei mai periculoşi sunt rechinii, ăia mari, ca în filmul "Jaws".
Am prins unul acum 3 săptămâni, l-am deschis, ştiţi ce am găsit înăuntru?
Trei pescari filipinezi... cu tot cu barca lor!
Buzzy! Vino încoace, să-l cunoşti pe tipul ăsta din Australia!
Hei, omule, cum merge?
- Unde? - Care e treaba, frate?
Treaba? Sorbim şi noi câteva.
Bine! Eşti mişto, frăţioare!
- Mişto ca o şopârlă beată. - Cum?
Poftim?
- E tare! - Da. Sunt OK, sunt tare.
- Bine! - Bine.
E un tip mişto. El e amicul meu italian Danny!
Tocmai la timp să luăm încă un rând. Ce bei, Gwendoline?
Nu mai beau, mersi, Mick, trebuie să mă duc acasă.
Unde e casa ta, iubito?
După colţ. Am un locşor unde stau singură cuc.
- Nu acum. - În general, spuneam.
Probabil că te simţi cam singură.
- Te-ar interesa compania unui bărbat? - Totdeauna.
Scuză-mă, Gwendoline. Să nu pleci, iubito.
Am încercat să-ţi spun toată seara, fata aceea... e un bărbat!
Un bărbat îmbrăcat ca o fată!
- Nu, nu... - E poponar, la naiba!
Jur.
Hei! Era un tip! Un tip îmbrăcat ca o fetişcană!
La te uită! Ştiaţi cu toţii, ticăloşilor.
- Unde naiba am lăsat taxiul? - Nu ştiu.
Stai aici până îl găsesc, Mick.
Săru' mâna, fetelor. Mick Dundee, din Australia.
- Vrei să te distrezi, iubitule? - Întotdeauna.
E vreuna dintre voi cuplată sau măritată, chestii de-astea?
Nu, amândouă suntem fete singure.
Ea e Karla, eu sunt Simone. De unde eşti, iubitule?
Din Walkabout Creek, Teritoriile de Nord.
Probabil nu ştiţi unde vine asta.
Nu! Eu ştiu. Eşti tipul despre care am citit în ziar.
Omul crocodil, am citit despre el.
E un fel de Tarzan... se ia la trântă cu crocodilii, mănâncă şerpi...
E prima ta călătorie la New York?
- Prima mea călătorie oriunde. - Ei, la naiba!
S-ar putea să-ţi oferim o tură gratuit.
Da...
O tură de ce?
Am putea lua un film, sau merge la dans, sau...
Hei, fetelor! Muncim în seara asta sau facem conversaţie?
Hei, amice!
Stăteam de vorbă cu doamnele şi făceam unele progrese.
O să vorbeşti toată noaptea sau vrei s-o regulezi pe una dintre ele?
Îmi pare rău, dar dacă staţi în zone de astea,
o să auziţi limbaj din acesta vulgar.
Mi-a făcut plăcere să stăm de vorbă, doamnelor.
Danny, nu eşti în stare să conduci. Urcă-te, amice!
De-aia aveţi atâtea accidente aici.
Volanul nu e pe partea care ar trebui!
Dă-te la o parte, aiuritule!
Trage-te pe partea dreaptă a străzii, dementule!
Dacă-ţi dau ţie inima mea
Atunci eu nu voi mai avea nici una. Iar tu vei avea două.
Senor Mick?
Prosoapele pentru senor Mick.
Tu eşti, Rosita?
Lasă prosoapele curate pe pat.
Mucho gracias, iubito!
Şi, senor Mick.
La naiba!
Ascultă, Rosita...
Eram doar prietenos. Ştii, n-aş vrea să înţelegi...
Prosoapele dvs, senor Mick.
Pentru o clipă, termenul de room service a căpătat o altă semnificaţie.
Un hot dog, vă rog.
Cu ardei, ceapă şi varză murată.
- Poftim. - Mănânci aşa ceva?
Păi, ştii, poţi supravieţui cu el, dar are un gust de rahat!
Poşeta mea!
Hoţul! Hoţul!
Hei, Mick! Ce faci, iubitule?
- Eu sunt, Simone! - Aha, da, Simone...
- Te distrezi bine? - Ca de obicei.
Faină fată.
Şi atentă, dansează cu tatăl ei.
Va trebui să scăpăm de timiditatea asta de băiat de la ţară, Dundee.
Vreau să-ţi prezint pe cineva.
Sue, dragă, te-ai întors, ce minunat!
- Fran, ce mai faci? - Cum nu se poate mai bine.
Spune-mi, cine e noul bărbat?
E tipul despre care scriu, Mick Dundee.
S-a întâmplat ceva, iubitule?
Încântat de cunoştinţă.
- E OK, e din Australia. - Poate ar trebui să merg cândva acolo.
Dragule, sunt atât de bucuroasă că ai putut veni!
Am vrut doar să verific.
Bine. Aduc ceva de băut.
E marfă bună.
- Ce e, tipule? Ţi s-a înfundat nasul? - Mi s-a înfundat nasul, chiar aşa.
- Ştiu o metodă mai bună. - O metodă mai bună?
Da.
Aşa se face la mine acasă. Şi chiar ne pune pe picioare.
La să vedem, apă fiartă...
Să facă aburi... Îţi bagi faţa exact deasupra.
Un prosop peste cap...
Laşi capul jos şi inspiri adânc.
Faci asta 1 0 minute şi o să ai un nas curat ca lacrima.
Fă-o.
Fă-o!
Ştii, cocaina aia valora probabil câteva sute de dolari.
- Ce e asta? - E un drog. Îl tragi în nas.
- La ce e bun? - Păi, îţi dă senzaţie de bine.
Ca atunci când îţi dai cu o musculiţă de carne pe la nas?
Am primit poza, Mick! Eu arăt grozav!
Ida îţi transmite multă dragoste.
Stai puţin, Donk vrea să-ţi spună ceva.
Mick! Bagă în tine!
Cum te înţelegi cu ăia din New York?
Oameni a-ntâia. Prietenoşi, neastâmpăraţi, dar puţin ciudaţi.
Asta-s bucuriile drumeţiilor. Când vii acasă?
Dacă vă descurcaţi, aş mai sta puţin.
Da! Nici o problemă.
Nu are cumva vreo legătură cu o anume domnişoară reporter, nu?
Întâi de toate, ea sărută mai bine decât Donk.
Frumuseţe mică ce eşti! Ţine legătura.
Nici o grijă, Wal!
Hai, ce-a zis?
Vrea să mai stea acolo puţin şi vrea ca eu să am grijă de lucruri pe aici.
- Ai un foc, amice? - Sigur, puştiule.
Poftim.
Şi portofelul tău!
Mick, dă-i portofelul.
- De ce? - Are un cuţit.
Ăla nu e cuţit.
Asta e cuţit.
La naiba!
Copii puşi pe distracţie. Eşti OK?
Totdeauna sunt OK când sunt cu tine, Dundee.
Doamne, cum sună!
De ce mă faci totdeauna să mă simt ca Jane din comedia cu Tarzan?
Asta am scris când tu erai plecată.
Scuze, nu mă prea pot concentra.
Sue...
Când tu erai plecată, m-am mai gândit.
E timpul să fac planuri concrete de viitor.
Construieşti o şosea sau îi ceri mâna celei mai tari tipe din statul New York?
Bună, domnişoară. Ţi-am citit articolele.
Se pare că ai făcut înconjurul lumii şi te-ai distrat pe cheltuiala noastră.
Îmi place să cred că merită investiţia.
Bună, tati.
Ai un pupic pentru bătrânul tău tată?
Îi mulţumesc lui Dumnezeu că te-ai întors cu bine.
- I-ai spus lui Sue despre duminică? - Eram pe punctul s-o fac.
Vii acasă, avem o masă festivă cu ocazia întoarcerii tale.
Acum îl las pe Richard să-ţi explice cum face ziarul ăsta mai bine decât mine.
În orice caz, adu-l şi pe Crocodile Dundee ăsta.
Trebuie să-l cunosc şi eu.
Omul crocodil
Parcă ziceai că taică-tău vinde ziare.
Vinde multe ziare.
Mersi, Gus.
La naiba, câinii sunt liberi.
Mick?
Încântat, domnişoară. Dle Mason.
Mă bucur că eşti bine. Simpson, dl Dundee.
Încântat, Simo.
- Spune-mi Mick. - Mick!
Tatăl tău vă aşteaptă. E în salon.
Scuze.
- Bună, iubito. - Bună, tati.
- Richard! - Sam, mă bucur să te văd.
Iar el, evident, este domnul Dundee.
Cred că îţi sunt profund îndatorat pentru că ai salvat viaţa fiicei mele.
Dai o bere rece şi suntem chit.
- Faină coşmelie ai aici. - Ne fereşte de ploaie.
Vino, vreau să-ţi prezint pe cineva. Ceva de băut pentru domnul Dundee.
- Doamne! - Ce mai faceţi?
Dorothy şi Wendell Wainwright. Din Australia.
- Încântat, Wendell. - Mike, uite ceva de băut.
Te ocupi cu vitele, dle Dundee?
- Da, în principal cu bivolii. - Îi dai la împerecheat?
- Nu, doar îi învârt pe băţ. - Cum ţi se pare New York-ul?
Seamănă puţin cu un azil de nebuni, nu? De aia îmi place, că mi se potriveşte.
Scuze, aş vrea să-l prezint pe Mick dlui senator Manly.
- O plăcere să vă cunosc. - Ne vedem mai târziu.
- Pare un tip de treabă. - Ce ciudaţi...
Oameni drăguţi.
Acum Dorothy e în regulă, dar o perioadă a fost agitată rău.
- Ce-a păţit? - A dat peste un minunat medic de ţăcăniţi.
Un psihiatru.
N-ar fi trebuit să spun lucrurile alea, despre azilul de nebuni.
- Nu ştiam că e nebună. - Fireşte că nu e nebună.
Oamenii se duc la psihiatru să vorbească despre problemele lor.
Ea avea nevoie să se descarce. Să le scoată la lumină.
N-are ceva prieteni?
Ai dreptate? Cred că tuturor ne-ar prinde bine nişte prieteni în plus.
Bănuiesc că voi n-aveţi medic de ţăcăniţi la Walkabout Creek?
Acolo, când cineva are o problemă, îi spune lui Wally.
El le spune tuturor în oraş, o aduce la lumină şi nu mai e o problemă.
- Nu credeam că o să ajungi. - Wendell, mă bucur să te văd.
- Nu cred că am cunoscut-o pe fiica ta. - Hai, termină!
Doamnelor şi domnilor! Prieteni!
Bine ai venit acasă, Sue!
După cum vezi, ne bucurăm cu toţii că te-ai întors.
Fireşte, cel mai tare mă bucur eu.
Bănuiesc că toţi cei din această cameră...
... ştiu ce simţim unul pentru altul, eu şi această minunată domnişoară.
Sue s-a întors printre noi.
A fost literalmente scoasă dintre fălcile morţii
de noul nostru prieten, dl Michael J. Dundee.
Un om căruia îi sunt profund îndatorat.
Nu numai pentru că mi-a adus-o înapoi pe femeia pe care o iubesc,
dar şi pentru că, cu această ocazie, a mărit şi tirajul ziarului!
Sam mi-a spus mai devreme, "Tu eşti şeful ei!"
"N-o poţi opri să facă astfel de reportaje periculoase?"
Evident, n-am prea reuşit s-o conving de pe poziţia de şef.
Poate voi avea mai mult succes ca soţul ei.
- Dacă ea acceptă. - Richard!
- Felicitări. - Sunt foarte fericit, dle senator.
- Bravo. - Mulţumesc foarte mult.
Mă duc în spate, Gus.
La hotel, Mick?
Da, trecem întâi pe la un magazin de băutură.
E pentru scopuri medicinale.
Mulţam, amice.
Hei! Ai grijă de tine!
Hei, amice!
- Dă-o pe gât, taică. - Fii binecuvântat. Mi-ai salvat viaţa.
Hei, Simone!
- Vrei nişte acţiune? - Te-am confundat.
Ia te uită, e chiar tipu' căruia nu-i place să se vorbească urât în fata doamnelor.
Care-i necazul, australianule? O să pleci ţopăind ca un cangur?
Cred că e momentul să dansăm puţin.
Eşti OK, Mick?
Da, Gus, nici o grijă. Tocmai îi dădeam gata.
Sigur nu eşti din tribul Pintinjarra?
Nu, dle, suntem Războinici din Harlem!
Ştiam eu că eşti dintr-un trib.
Camera lui Mick Dundee, vă rog.
Regret, tot nu răspunde.
A sunat mai devreme să anunţe că pleacă astăzi.
- Ne va lipsi. - Mersi.
Mulţumesc, domnule.
Ziua bună, Irving, ce mai faci?
- Mai fac şi eu câte un dolar. - Cam aşa.
Ne părăseşti, Mick? Te întorci acasă?
Nu, mă gândesc să merg într-o expediţie.
Mă duc prin America, să arunc o privire.
- Cât timp? - Cât o fi.
- Cum ies cel mai repede din oraş? - E staţie de metrou la două blocuri.
- Cu el ajungi la Gara Centrală. - E în regulă.
- Îţi doresc o zi bună, Oiving. - Fii fără griji, amice.
'Neaţa, domnişoară.
Eşti sigură că ştii ce faci?
Nu, da' o să înţeleg mai târziu.
Dacă-l căutaţi pe Crocodile Mick, a plecat într-o expediţie.
- Nu ştii unde? - A pornit-o spre metrou.
Ar trebui să vă grăbiţi.
Ai grijă de ăsta până vin.
O, Iisuse!
Hei, domnişoară, încotro?
Dacă vrei să te joci, de ce nu te joci cu mine?
Mick! Mick Dundee!
Ce e, domnişoară?
Trebuie să vorbesc cu bărbatul de acolo, cel cu pălărie neagră.
Hei!
Domnişoara asta vrea să vorbească cu tipul ăla cu pălărie neagră!
Hei, amice!
Tu, ăla cu pălărie!
Domnişoara de la capătul peronului vrea să-ţi spună ceva!
Ce vrea?
- Ce vrea? - Ce vrei?
Spune-i să nu plece.
Nu mă voi mărita cu Richard.
Spune-i, nu pleca. N-o să se mărite cu Richard!
Nu pleca. Nu mă voi mărita cu Richard.
- De ce nu? - Nu ştiu. De ce nu?
De ce nu?
Spune-i că-l iubesc. Te iubesc!
Te iubesc!
Te iubesc! Te iube...
- Mă iubeşte. - Ei bine?
Spune-i că... îi zic eu însumi, atenţie că vin!
- Vine! - Vine!
E prea aglomeraţie aici, suntem înghesuiţi ca oile.
Pe sus, pe sus, pe sus...
Sincronizarea: Edy - Subtitrări-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
ROMANIAN
Dvdrip by okota_99.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania
Watch any video online with Open-SUBTITLES Free Browser extension: osdb.link/ext