www.subtitrari-noi.ro
Subtitrarea: Kprice/Avocatul31 Subtitrări-Noi Team
John?
John!
Johnny?
Johnny, intru.
La naiba!
Ce? Ce?
- Poftim? Ce naiba? - N-am văzut nimic.
Jamie. Jamie, ce... Stai!
Jamie, ce faci? Ce se întâmplă?
Doamne, îmi pare rău.
Frate...
Mă mângâiam, bine? Mi-o scărpinam.
- M-ai speriat ca naiba. - N-am văzut nimic!
Nu poţi să dai buzna. Trebuie să suni.
- Te-am sunat. - Ce faci aici?
Mă mărit. Eu şi Tim ne căsătorim.
Sunt logodită.
Ştiam eu.
Ştiam eu! Mi-am dat seama după intonaţia vocii din mesaj.
Ştiam eu. La naiba!
John, au trecut 7 ani.
Nu ştiu ce să-ţi spun. Încă doare.
Şi tot o surpriză este.
Ascultă.
Mergem la o petrecere mâine seară.
Tim şi cu mine mergem. Ascultă-mă.
E o petrecere frumoasă, cu oameni foarte de treabă.
Oameni care te-ar stimula intelectual,
şi am auzit că sunt şi gagici bune rău.
- Nu merg la petrecere. - Ba da, mergi.
Vii. Trebuie să ieşi din casă.
Lasă-mă să-mi văd de ale mele. O să-mi găsesc singur calea.
O să-mi găsesc sau nu pe cineva,
- şi le voi fi un unchi grozav copiilor tăi. - Încetează.
O să faci duş
şi o să te îmbraci cu nişte chiloţei curaţi...
şi acei pantofi frumoşi.
Iar apoi tu şi Tim mă veţi prezenta.
"Bună! El e tipul pe care l-am părăsit."
"E fostul meu soţ,"
"dar o să-l îndrăgiţi!"
Ştii cât de patetic sună?
Este ocazia perfectă. O să vii.
- Îmi doresc să vii. - Nu merg la nicio petrecere.
- Bună! - Bună!
- Bună, John. - Cum merge?
- Bine. - Foarte bine.
Numai că, vezi tu?
Aş putea privi focul ore întregi.
E ca televizorul.
- Ce este? - Păi...
- Am venit. M-am îmbrăcat elegant. - Ştiu asta. Ştiu.
John, bea asta. E Red Bull cu vodka.
Bea! Revino-ţi.
Femeilor le pari atrăgător. Haide.
De acord. De acord. Nu glumesc.
- Vreţi s-o iau razna? - Da.
În membrană.
John, toarn-o în tine.
Toată! Toată! Toată!
Să mergem.
- Vino, Big John. - Hai, Johnny.
Sunt o mulţime de fete drăguţe aici.
Uită-te la ea. Este...
Nu puteţi să vă ţineţi după mine.
Priveşte şi învaţă.
Costau 39$, iar eu am întrebat: îi vezi?
- Iar el a spus că-s perfecţi. - Bună.
- Stai la rând la toaletă?
- Nu, intră. - Nu, nu.
Întrebam doar. Nu trebuie... N-am nevoie la baie.
E acolo.
Oricum, deci...
De unde ţi-ai luat astea?
Scuze.
Cred c-a ieşit şurubul.
- Oricum... - O să o ţii?
Aveam o discuţie personală...
O să...
O să am şi eu o discuţie personală. Eventual...
Îmi dai o vodka cu Red Bull?
- Bună! - Bună!
- Te cunosc? - Nu, mă prosteam şi eu.
Păreai prietenoasă.
Red, vă rog. Mulţumesc.
- Red Bull? Bei Red Bull? - Vin.
- Mulţumesc. - Deci...
Nu.
Mulţumesc.
Nu sunt arhitect. Nu sunt DJ.
- Nu sunt... director de vânzări. - Ascultă-mă.
Trebuie să fii tu însuţi. Fii vulnerabil şi sincer,
şi mergi şi discută cu cineva care...
- Cu cine să vorbesc? - Cu cineva care pare o persoană normală.
- Indică-mi o persoană. - Femeia de pe canapea. Pare în regulă.
- Ea? S-a făcut. - Bine.
Bună! E ocupat?
Nu, ia loc.
Bună. Eu sunt John.
- Eu sunt Ashley. - Mă bucur să te cunosc, Ashley.
Mulţumesc.
Te distrezi?
Nu prea.
Nici eu.
Pot să... Uite, ştiu că abia ne-am cunoscut.
Pot să fiu sincer cu tine?
Vreau să cunosc pe cineva.
Sigur.
Mă cam învârt în jurul cozii.
Sunt singur.
Sunt deprimat
şi în pragul disperării.
Dar... nu ştiu. Mă cunosc.
Ştiu că sunt un om amuzant.
Nu sunt genul solitar sau disperat.
Am... Nu ştiu.
Simt că dacă aş găsi persoana potrivită cu care să fiu,
aş avea foarte multe de oferit. Mereu ofer.
Sunt... Sunt trăsnet, ştii?
Îmi pare rău, trebuie să sun undeva.
Bine. Este...
Bine. Planul B.
Trebuie să fii şi mai băut.
Frumos penis!
- Îmi pare rău. Scuză-mă. - Nu.
- Continuă. Termină. - Nu, nu, nu.
De ce mi se tot întâmplă asta? E a doua oară săptămâna asta.
- Serios? - Da.
Cealaltă era soţia mea.
Fosta mea soţie. Se recăsătoreşte. N-am nimic împotrivă.
Ţi-am ascultat conversaţia de pe canapea.
- Da? - Da.
- A fost oribil. - Ba n-a fost.
Mi s-a părut foarte adevărat şi sincer.
- Vorbeşti serios? - Da.
- Chiar ai vorbit serios? - Chiar da.
Pentru că am avut o mulţime de conversaţii ciudate în seara asta,
iar dacă tu chiar vorbeşti serios, cred c-o să încep să plâng.
Vorbesc serios. Vorbesc serios. Vorbesc serios.
De ce nu pot nici măcar să discut cu tine?
Ce tot fac? O să stric totul.
Tu eşti o tipă super sexy, iar eu sunt un...
- Îmi pare rău. - Nu strici nimic.
Flirtezi cu mine?
E o nebunie. Sunt ca Shrek.
- Ce... ce tot faci? - N-am spus aşa ceva.
Ce cauţi în pădure cu Shrek?
Voiam să fac pipi în tufiş.
- Serios? - Mi-ai luat locul.
Auzi melodia asta?
Ce?
Stai. Scuză-mă. Aşteaptă-mă aici.
E cea mai minunată melodie înregistrat vreodată. Merg s-o ascult
şi mă-ntorc să discut cu tine.
Nu-ţi face griji.
Melodie dansantă! Haideţi, mişcaţi-vă!
Haideţi, e marfă bună! Petrecere dansantă!
Daţi-vă!
Eliberaţi ringul de dans!
Nu
Nu mă vrei Haideţi!
Ştii că nu te cred când spui asta
Îmi place Red Bull cu vodka Nu, nu mă vrei
Nu te cred când spui că nu ai nevoie de mine
Crezi că te-ai răzgândit
Mai bine te-ai răzgândi iar, altfel vom regreta amândoi
Nu mă vrei, iubito Haideţi!
Nu mă vrei, iubito
Haideţi, oameni buni! E petrecere!
Cred că sunt singurul căruia îi place o melodie frumoasă.
Lucram ca chelneriţă într-un bar de cocktail-uri
Mulţumesc!
- Acesta este adevărul. - Da, iubito.
Dar chiar de atunci am ştiut că voi găsi un loc mai bun
Cu sau fără tine
Mulţumesc. Hai, ridică-te!
Nu mă vrei Haide!
Ştii că nu pot să te cred când spui
Ce tot faceţi? Haideţi!
Crezi că te-ai răzgândit
Mai bine te-ai răzgândi iar, altfel vom regreta amândoi
Nu mă vrei, iubito
Da! Da! Continuă!
Nu mă vrei acum
Cum ai făcut asta?
A fost o nebunie!
Faci cumva exerciţii?
Eşti incredibilă.
Eşti un înger.
Eşti un înger al sexului.
Doamne.
Vrei să dormi la mine?
Alo.
Bună, Molly.
Bună! Sunt John.
Cine?
John, de aseară.
John?
Glumeam, John. Bună.
- Bine. - Mă bucur că ai sunat.
Da, şi eu mă bucur că am sunat.
A fost foarte distractiv aseară.
Mulţumesc pentru bilet.
Mă-ntrebam dacă vrei să ieşim împreună diseară.
- Sigur. - Da?
Minunat. Vrei să vii la mine sau...
Chiar trebuie să plec, dar vin la tine după serviciu, da?
Bine. Sună bine.
- Pa. - Pa.
- Bună. - Bună.
- Ce mai faci? - Bine. Bine.
- Ţi-am pregătit un platou asortat. - Îl vreau pe al tău.
Eşti un bucătar foarte bun.
Am hotărât să-mi dau toată silinţa.
Ceea ce nu-i un lucru prea masculin.
N-am asemenea idei.
- Bine? - Bine. Te cred pe cuvânt.
Ştiu că n-ar trebui să spun asta, dar chiar te plac.
E o nebunie dacă spun că mi-ar plăcea să dureze?
E prea mult? Ar trebui să fiu mai detaşat?
Viaţa mea e foarte complicată în acest moment.
Dar categoric sunt interesată.
Bună. Unde pleci?
Bună.
Trebuie să... Trebuie să plec.
Stai. De ce trebuie să pleci atât de târziu?
Pentru că trebuie. Trebuie să... Sună-mă mâine, da?
Molly, stai. Aşteaptă o clipă, te rog. Eşti măritată?
- De asta pleci? - Nu sunt măritată.
Dar ce este? Eşti agent secret?
- Ai încredere în mine. - Ce se întâmplă?
Sună-mă mâine, da?
Doamne.
- Bună. - Bună.
Scuze. Ce-am făcut?
- Nu-i nimic. - Bună.
Te pot ajuta cu ceva?
Îmi pare rău. Este...
De fapt cred c-am greşit adresa.
Ce adresă cauţi?
Este... Molly locuieşte aici?
Da. Pot să ştiu cine întreabă?
Scuză-mă, sunt John. Sunt un prieten de-al ei.
Treceam prin cartier şi mi s-a părut
că asta e casa lui Molly,
dar n-am vrut să sun la uşă, în caz că nu era.
Ba este. Sigur că poţi suna la uşă. E mai convenţional aşa.
Da, numai că... Sunt mai timid.
- Sunt prieten cu ea. Scuză-mă. - Eu sunt Cyrus.
Cyrus. Da.
- Fiul ei. - Fiul ei. Da, ştiu. Da.
Da, oricum...
De cât timp o cunoşti pe Molly?
De fapt, de vreo două zile.
Doar de două zile.
Da, abia ne-am cunoscut, deci...
Dar deja simţeai, nu?
Că se întâmplă ceva deosebit.
Da.
Pot să... Câţi ani ai?
Am aproape 22 de ani.
Bine. În regulă.
Am 21 de ani.
Voi aţi locuit mereu împreună? N-ai...
N-ai şcoală sau altceva?
Nu, mi-am luat diploma când aveam 16 ani,
şi atunci... ştii...
Molly şi cu mine suntem cei mai buni prieteni.
Bine.
Tata nu prea este în peisaj.
M-a educat şi crescut de una singură.
Iar de atunci m-am concentrat pe cariera mea muzicală.
Acela... E al tău? Este...
- E studioul meu. E locul meu de lucru. - Da, am văzut.
- Ai vreo două sintetizatoare. - Mai mult de două.
Cred că am cam şapte piese.
Da, şi vechi şi câteva mai noi.
Ţi-ar plăcea să asculţi ceva compus de mine?
Da, de ce nu? Adică da.
Super. Super. Bine, super. Super.
Nu are titlu deocamdată şi e o melodie neterminată.
Sună ca Steve Miller. Ştii melodia lui Steve Miller?
Ba nu seamănă.
Bună.
Sună bine.
Bună. Scuze.
Treceam prin cartier, iar Cyrus a ieşit şi m-a lăsat să intru. Scuze.
- Bună. - Bună.
- Oricum... - John, vrei să rămâi la cină?
Da, la cină.
- Vom fi cam 15 persoane. - Păi...
Nu voi putea mânca dacă vor sta pe lateral.
Ştiu.
Nu le-ai spus să nu pună ardei?
Le-am spus, dar... N-o să mai cumpăr de la ei.
- Mai e unul mare şi roşu acolo. - Gata.
John, trebuie să-ţi cer scuze.
Ce?
Ai venit, te-am invitat să iei loc,
iar eu am început să-ţi vorbesc despre viaţa mea.
Uneori mă entuziasmez. Îmi cer scuze.
Sunt curios să aflu despre tine,
să aflu mai multe despre viaţa ta.
Să vedem... Sunt editor.
Editez ca liber profesionist.
Îmi place să merg la film. Am o colecţie destul de mare de DVD-uri.
Ce altceva...
Ce altceva ai mai dori să afli?
Nu vreau să ştiu cu ce te ocupi.
Vreau să ştiu ce eşti. Cine eşti.
Asta este ceea ce mă interesează mai mult.
Chiar o să... Vrei să... Bine. Sunt...
Sunt divorţat.
Am divorţat acum 7 ani.
N-a fost ideea mea.
Am fost părăsit.
Mă afundam într-o gaură neagră,
iar soţia mea, pe atunci, nu era prea mulţumită.
Mi-a spus asta. Mi-a spus să rezolv. N-am rezolvat.
Am fugit de ea emoţional
şi am făcut o greşeală imensă...
şi sincer să fiu, existenţial m-am aflat într-un loc cam obscur.
Apoi am cunoscut-o pe mama ta la o petrecere
şi... nu ştiu.
S-ar părea că lucrurile merg bine după foarte mult timp.
Asta...
Tu ai întrebat. Cam aici mă situez.
Îmi place stilul tău, John.
Pentru John! Noul nostru prieten!
Pari un om bun.
Au fost o mulţime de informaţii.
O să rămâi peste noapte?
Întreab-o pe mama ta. Nu ştiu.
Cred că asta ne priveşte pe mine şi pe John.
E destul de corect.
Glumeam şi eu. Nu e treaba mea.
E valabil. E valabil. Dacă eram în locul tău,
şi eu aş fi fost un pic... Molly?
Serios, nu i-o trage mamei.
Glumeam. Făceam mişto. Scuze.
Cy!
Ştiu. Îmi cer scuze.
Aşa glumesc eu, John.
Bine. Este cam...
Ai spus destul.
Am făcut sex.
Dacă vrei să vorbim ca între adulţi... am făcut-o.
Îmi pare rău dacă-i ciudat sau mai ştiu eu cum,
dar n-o să mă prefac că n-am făcut-o.
- Ne-am cunoscut la petrecere... - Nu e potrivit să discutăm despre asta.
Bine. Nu vreau să te jignesc tratându-te ca pe un copil.
Pari să-ţi doreşti să fii tratat ca adult şi...
Asta este. Asta se întâmplă, deci...
Este...
Accept această informaţie.
- John. - Bună.
Voiam să-ţi spun că mi s-a părut grozav
ceea ce ai făcut la cină, modul de a vorbi deschis cu mine.
Ştiu că a fost ciudat, dar mi s-a părut super.
Mulţumesc.
E minunat să am în sfârşit un nou tată.
Trebuie să te obişnuieşti cu simţul meu ciudat al umorului.
Dar chiar mi s-a părut super ceea ce ai făcut.
Mama ta face duş.
Regele cade de pe tron
- Bună. - Bună.
- Noapte bună, John. - Noapte bună, Cyrus.
- Noapte bună, Molly. - Noapte bună, Cyrus.
Ai făcut un duş bun?
- Da. - Da?
Mă gândeam la ceva sub duş.
Chiar apreciez ce-ai exprimat în bucătărie, în timpul cinei.
Şi m-am...
Mă simt un pic...
Cred că puţin jenată şi puţin...
Nici măcar aşa.
Voiam să-ţi spun că apreciez stilul tău deschis.
Îmi place asta la tine
şi îmi pare rău că n-am fost la fel de deschisă în privinţa fiului meu.
Nu-i nimic.
Este...
- Da, ştiu. - E dreptul tău să nu spui unele lucruri.
Era ceva personal, noi abia ne-am cunoscut, mi se pare în regulă.
- E un copil grozav. - Este.
Mă bucur că apreciezi asta.
Voiam să plec,
dar el m-a invitat să intru.
Mă bucur să aud asta.
Eu n-am... Mă bucur să aud asta.
Asta este. Deci...
El este foarte matur, după cum vezi, în mai multe sensuri
şi chiar mă presează.
Însă într-un alt sens, încă n-a devenit el însuşi.
Dar devine, numai că vine de undeva de foarte adânc.
Ar putea fi... E foarte neaşteptat.
Tu eşti foarte neaşteptat.
N-a mai fost un bărbat la mine,
care să rămână peste noapte,
de când s-a născut Cyrus.
E ceva foarte inedit.
Sincer să fiu, nu m-ai invitat să rămân la tine.
Te-am urmărit.
Da, ai fost cam...
Sunt ocupată uneori, deci e bine că eşti aici.
Molly, în acest moment, pentru mine totul e un cadou.
Chiar şi numai să discutăm.
Fiecare clipă, de la un moment la altul.
Mulţumesc că mi-ai spus despre...
- Mă simt un pic... - Ştiu.
WWW. Su btit rari-Noi. Ro
Nu, noi lăsăm uşa deschisă.
Voiam să-mi scot pantalonii.
Noi mereu lăsăm uşa deschisă.
Bine.
Bună.
- Bună dimineaţa. - Ce matinali sunteţi!
- Da. Cum ai dormit? - Bine.
- Tu cum ai dormit? - Foarte bine.
- Bun. - Frumos.
Ce se... ce se...
Ce se întâmplă? Care-i planul?
Ce faceţi?
Noi mergem în parcul Elysian în fiecare dimineaţă, să luăm micul dejun
şi să facem poze câteva ore.
Da, Cyrus compune după imagini din natură.
Sună super. Eu ar trebui să lucrez.
Să amân?
Mai bine termin.
Mă duc să termin, aşa voi avea mai puţin de lucru săptămâna viitoare.
În orice caz... Bine.
- Poftim, mami. - Mi-aţi văzut pantofii?
- Nu. - Erau acolo.
Ciudat.
Bine.
Da, încă nu pot să cred cât de mult sunt implicat.
Este uimitor! Mă bucur pentru tine.
- Mulţumesc. - Chiar mă bucur.
- Este incredibil. - E aşa evident?
- Strălucesc? - Să ştii că da.
Arăţi bine. Dar ia-o mai uşor.
- Hai să fim aici, acum. - Nicio grijă, eu nu...
Ştiu, dar nu vreau să devii obsedat de asta.
- Simţeam nevoia să ies în lume. - Da.
Recunosc asta. Dar totul se aranjează frumos.
În afară de o mică nelămurire de azi dimineaţă,
nu-mi fac griji pentru nimic.
Ce anume?
Când m-am trezit azi dimineaţă, pantofii mei nu mai erau în casă.
- Adidaşii tăi albi? - Da.
- Pantofii tăi preferaţi. - Doamne!
Cineva ţi-a făcut o favoare.
În fine. Va fi bine.
John?
Sigur mi-am lăsat pantofii în sufrageria lor.
- Înţelegi? Am intrat încălţat în casă. - Pantofi? John?
N-am putea să nu discutăm despre asta la ora 1:30 dimineaţa?
Îmi pare rău. Nu ştiam cât e ceasul.
Dar cu cât mă gândesc mai mult la pantofi,
toate privirile puştiului par cam ciudate.
- Ca şi cum era prietenos, dar... - Da.
Vrei să-mi faci favoarea de a-i cunoaşte,
să-mi spui dacă eu sunt cel paranoic şi nebun?
Sigur. Noapte bună, John.
Fie. Aşa o să fac.
Trebuie să pară total întâmplător, ca şi cum ar fi o coincidenţă.
Nu.
Mai sus, să dureze mai mult şi s-o poată prinde.
Bine.
Da.
- Îmi plac valurile! - Arată incredibil.
Uite-i acolo. Vino.
- Valurile se împrăştie peste tot. - Molly?
- Bună. - Bună.
- Doamne, Cyrus. Ce mai faci? - John.
- Ce faci? - Bună.
Eu sunt Cyrus. Mă bucur să te cunosc.
Tocmai îi spuneam că mă-ntreb dacă sunteţi şi voi în parc.
- Eu sunt Molly. Ne-am mai întâlnit. - El e Jamie.
- Noi facem mereu jogging aici. - Da?
- Da. - Ciudat! Noi suntem practic zilnic aici.
Da, mi-ai spus asta, dar n-am fost prea...
Cred că... nu ştiu. Cred că pista de alergare...
- Am luat-o pe altă parte de data asta. - Da.
Ce faci?
Părul tău... Lumina cade pe părul tău într-un fel deosebit.
E ca un copac ciopârţit care se înalţă spre Rai.
John, vrei să-mi faci o mare favoare?
Da, care?
Poţi să urci în copac?
Încearcă să te caţări în copac ca un jaguar.
- Ca un jaguar? - Da, caţără-te în copac ca un jaguar.
Da, e super. E super aşa.
Eşti natural.
Acum încearcă să ţipi cât de tare poţi.
Nu aşa se ţipă. Acela e geamăt.
Eşti autoritar, Cyrus.
Arăţi incredibil acum. Încerc să profit cât mai mult.
- În regulă. - Acum ţipă cât de tare poţi.
Cum ţi s-au părut? Ţi-au plăcut?
Da! Mi se par foarte drăguţi.
Şi amabili...
- Trântele n-au fost cam ciudate? - Şi bizari.
Ba da, a fost ciudat. Dar într-un sens bun. Nu ştiu.
Nu cred c-a fost straniu de ciudat.
Adică n-a fost ciudat într-un sens rău, ştii?
Sunt foarte mişto. Mi-au plăcut.
Sunt super, nu? Sunt amuzanţi.
Sunt grozavi.
Şi nu cred că ţi-au furat pantofii.
Mulţumesc c-ai venit. Apreciez.
- Nicio problemă. - Bine, ne vedem la birou într-o clipă.
- Relaxează-te, bine? - Bine.
Bine.
Eşti cea mai tare, Jamie.
Bine. Aceea.
Aia e minunată!
Ba nu, hai să trecem peste ea.
Asta e perfectă.
Asta e cea perfectă.
Alo.
Bună.
Nu, nu, nu. Nu vreau nimic. Mulţumesc. Ne vedem imediat.
Bine.
Cine era?
John. Vine pe la noi.
- Super. - Da.
Voiam să... Voiam să-ţi spun, dar...
- Nu ştiu. N-am mai vorbit de asta. - Bine.
Oricum, vine la noi.
Ce mult ai vorbit. Puteai spune simplu că vine John.
Ştiu. Cred că puteam.
- Mă simt ciudat. - Nu trebuie să te justifici.
Mi se pare drăguţ că John vine să te vadă.
Mi se pare adorabil,
dar încă mă simt...
Mă simt... Mă simt foarte ciudat.
Te simţi ciudat?
De ce te simţi ciudat?
- Tu eşti în regulă cu toate astea? - Da.
Dacă aş avea 10 ani, poate că m-aş simţi ciudat, dar sunt adult,
iar tu meriţi pe cineva care te poate iubi...
- Într-un mod în care eu nu te pot iubi. - Bine, bine.
- Cred că este grozav. - Bine.
Eu sunt cea ciudată.
Hei. Ce mai faci?
- Hei, Cyrus. - Hei, John.
- Bună. - Bună.
Bine ai venit.
Mai să fie...
Ai încuiat uşa.
Ce? Ce se petrece?
Nu, nu, nu! Este în regulă. Rămâi! Rămâi aici înăuntru. Rămâi aici!
Este totul în regulă?
Bună, John.
Hei.
O căutam pe mama ta.
Cred că a adormit.
Bine.
Vino aici.
Îţi este foame?
Te-am auzit ţipând,
iar mama ta nu mi-a spus ce se petrece, aşa că...
Nopţi de teroare.
Le aveam şi eu când eram mai mic,
şi recent am început să le am din nou.
Îmi pare rău.
- O să trec peste asta. - Sună teribil.
Mă bucur că eşti treaz,
pentru că am vrut să vorbesc cu tine ca de la bărbat la bărbat.
Nu. Sunt... sunt în regulă.
Nu am vrut să spun nimic, pentru că Molly m-a rugat să nu spun, dar...
Cred... cred că nu te mai place.
Bine.
A spus ea asta?
Nu a folosit exact cuvintele astea, dar...
Adică...
Nu vreau să spun prea multe, dar nu astea au fost semnalele...
pe care le-am primit în seara asta.
În trecut,
când îşi pierdea interesul,
avea tendinţa să compenseze sexual.
Cred că dacă te retragi cu 10-20%,
emoţional vorbind, o să îţi faci un mare bine.
Bine.
În regulă, mă duc să dorm.
- Noapte bună, John. - Noapte bună.
L-ai văzut pe John în dimineaţa asta?
A plecat noaptea trecută.
Noaptea trecută?
Vino să stai jos, mamă.
Pari foarte serios.
Am discutat cu John noaptea trecută.
Ce?
El...
simte că lucrurile se petrec prea rapid,
şi...
Cred că vrea să încetinească lucrurile puţin.
A spus el asta?
Citeşte biletul.
Adică, nu este genul lui.
Vrei să spui că inventez eu asta?
Nu, eu doar... sunt confuză.
Eşti confuză? Cum adică eşti confuză?
Încerc doar să-ţi spun adevărul, iar tu... mă ataci?
- Încerc doar să ajut! - Aşteaptă!
Unde te duci?
Alo?
Hei.
Poţi să vii pe aici? Se petrece ceva cu Cyrus.
Este totul în regulă?
A fost plecat întreaga zi. Lipseşte.
Da. Da. Plec acum.
- Mulţumesc. - Bine, pa.
Hei.
Eşti în regulă?
Îţi mulţumesc mult că ai venit.
Îţi este foame? Vrei ceva de mâncare?
Nu?
Aş putea comanda ceva sau să mă duc să cumpăr, ori...
Ar trebui să mănânci ceva.
Nu îmi este foame.
Hei. Bună.
Bună.
Bună. Vino aici.
Ce s-a întâmplat?
Molly, ce-ar fi să... să stai jos o secundă, bine?
Stai jos o secundă.
Vreţi să vorbiţi singuri, sau...
Nu, asta te priveşte şi pe tine. Ar trebui să rămâi, John.
- Eşti sigur? - Da.
Bine.
Nu vreau să fac ca asta să devină emoţional. M-am hotărât să mă mut.
Acum sunt un adult şi cred că este timpul să mergem mai departe.
Eu... este destul de brusc.
- Am închiriat o cameră. - Ai închiriat o cameră?
Am găsit nişte muzicieni pe Craigslist, şi închiriez o cameră în casa lor.
Va fi mai bine pentru amândoi.
În afară de asta, acum îl ai pe John,
şi aveţi nevoie de spaţiu pentru ca relaţia voastră să se dezvolte.
Este mai bine aşa.
Da.
Cred că poate... asta este prea brusc.
- Poate eşti supărat, sau... - Nu sunt supărat.
Poate ar trebui să o iei încet, pas cu pas.
Voi sunteţi foarte serioşi.
Nu este mare lucru.
Ei bine, trebuie să plec, pentru că mă duc să-mi zugrăvesc camera în seara asta.
Apoi o să mă întorc mâine cu un camion să îmi iau şi restul lucrurilor.
Vrei să le împachetezi pentru mine, mamă?
Te rog. Va fi mai uşor. Îmbrăţişează-mă.
Te iubesc.
Este în regulă. O să stăm puţin departe, să lăsăm să mai treacă timpul,
şi o să ne întâlnim la cină sau cu alte ocazii, bine?
John, mi-a făcut plăcere să îmi petrec timpul cu tine.
Bine.
Va fi bine. Sunt încântat de noul loc.
Apleac-o puţin în lateral.
- Mulţumesc, John. - Da.
Vrei să-i mulţumeşti mamei că mi-a împachetat lucrurile, te rog?
De fapt, ea a trebuit să lucreze, aşa că am făcut eu aproape totul.
Mulţumesc.
Nicio problemă.
Bine.
Ne mai vedem.
- Asta este grozav. - Aici erai.
Nu o să credeţi asta. El a făcut-o.
Mi-a furat încălţările.
Asta înseamnă că întreaga mea prietenie cu tipul ăla este bazată pe o minciună.
În regulă, lasă-mă să termin...
Din prima noapte în care am fost acolo era contra mea.
Asta înseamnă că nu a existat niciun moment sincer.
- Jamie! - Am înţeles. Îmi pare rău.
Doar ca trebuie să fac asta. Apoi trebuie să mă duc la florărie pentru nunta mea.
- Putem vorbi despre asta mai târziu? - Da.
O să aştept.
Actul luării încălţărilor a fost important...
şi faptul că a minţit întregul timp în care l-am cunoscut.
Acceptându-mă, comportându-se de genul: "Hei, da, vino. Nicio problemă.
Orice prieten al mamei este şi prietenul meu".
Întregul timp, doar ca să mă facă să am încredere în el,
ca să mă poată înjunghia în spate.
- Dumnezeule. - Este interesant.
Nu înţelegeţi?
Spunând că pleacă din cauza mea, mă face să par tipul rău.
Nu-i aşa? Este ca şi când ar fi aprins fitilul şi ar fi fugit.
- Vrei să mergi să te uiţi la flori? - Îmi pare rău, oameni buni.
- Este în regulă. - Astea sunt nişte flori frumoase.
- Continuă să le spui flori, John. - Cum îţi place ţie.
Este doar o nuntă, dragă, nu te deranja.
Îmi pare rău. Îmi pare rău. Vă las singuri.
Trebuie să... Simt că...
Este în regulă.
Stă singură acolo, în casă, simţindu-se mizerabil,
exact cum vrea el să se simtă ea.
Eşti în regulă?
Nu.
Vino aici.
Va fi în regulă.
Nu, nu va fi.
Ştiu că pare ciudat că este atât de rapid, dar va fi în regulă.
- Nu, nu este în regulă! - Bine.
- Să dormim. - Da.
Ascultă, ştiu că te-ai săturat să mă asculţi spunând asta.
Atunci nu o spune.
- Şi este supărător să auzi. - Este.
Dar nu va fi în regulă.
Va fi groaznic.
Este adevărat.
Lucrurile nu or să fie în regulă.
Asta mă face să mă simt mai bine.
Fii sincer cu mine.
Da. Da.
Mulţumesc. Mulţumesc.
Cu plăcere.
Te plac. Vreau să fiu cu tine.
Îmi place să fiu cu tine.
Vreau să mă trezesc dimineaţă la tine acasă...
în loc să mă trezesc la mine acasă spunând:
"Trebuie să mă duc la ea acasă. Îmi este dor de ea".
Ce crezi?
Tocmai mi-ai cerut să ne mutăm împreună?
Da. Aşa am făcut.
Deci, stai. Aşteaptă. Dar...
Nu ştiu ce se va întâmpla cu Cyrus.
- Nu ştiu cum se simte. - Da, desigur.
Cred că nici el nu ştie ce simte şi...
Să luăm zilele pe rând...
atât timp cât vom putea.
Bine.
Da, să facem asta.
Unde te duci? Unde mă duci?
Acolo.
Te duc chiar acolo.
Dumnezeule. Ce faci?
- Vreau să fiu regulată. - Eşti neastâmpărată.
Hei, oameni buni.
Ce nai...
Hei, omule.
Cy...
- Îmi pare rău că v-am întrerupt. - Mă bucur să te văd.
- Bună. - Da.
Aveai de gând să treci pe aici?
Nu am primit niciun mesaj.
Am venit doar puţin.
A fost o sincronizare proastă, nu-i aşa?
Pot primi o îmbrăţişare?
Da.
Vino aici.
Am avut o noapte foarte grea.
Iubitule...
Ce s-a întâmplat?
Vrea să se întoarcă acasă.
Bine.
Are atacuri de panică.
Nu...
Chestia ciudată este că a fost decizia lui, ştii?
Este adult şi... Adică...
Dar astea sunt atacuri de panică,
şi nu au nicio legătură cu faptul că este sau nu adult.
- Da. - Un adult, asta este...
Nu. Ştiu, ştiu.
Da.
Te deranjează dacă vorbesc eu cu el?
Hei.
Te poţi linişti. Eu sunt.
Scuză-mă?
Ar trebui să vorbim.
Ce naiba faci cu lucrurile tale în camera mea?
O să începi să termini cu prefăcătoria? Asta este bine.
Ştii, voiam să revin.
Voiam să vă cer scuze.
Dar după rahatul pe care le-ai făcut? Ţi-ai tras-o singur, John.
Ce o să faci? Acum o să-mi ascunzi cureaua?
O să dai foc unei pungi de rahat în faţa uşii mele?
Eşti depăşit de asta.
- O să fac orice va fi necesar. - Ascultă-te ce vorbeşti.
Ce crezi că ar spune mama ta dacă te-ar auzi acum?
Cine o să-i spună? Tu?
Pe cine crezi că o să creadă?
Pe fiul ei, care are nevoie de ea mai mult ca niciodată
după lupta lui cu atacurile de panică şi cu anxietatea,
sau pe tipul cel nou, care este evident că vrea ca fiul ei să dispară din peisaj?
Ascultă-mă, ciudatule.
Dacă vrei să te pui cu mine, o să ripostez.
Amice...
Este totul în regulă?
Da.
Am avut un atac de panică.
Îi spuneam lui John despre cât de fericit sunt să fiu lângă voi acum.
Gândul să mă întorc în casa aia...
mă face...
să mă simt agitat şi să să-mi fie greaţă.
Nu trebuie să te întorci acolo, iubitule.
Ştii...
nu am mai spus nimănui asta, dar...
Şi eu aveam atacuri de anxietate.
- Serios? - Da.
Aşa că ştiu cât de înspăimântătoare pot fi.
Ai avut o familie bună care să te ajute să treci peste asta?
Ştii, nu am avut.
Nu îmi pot imagina să trec peste asta singur.
Da, dar aşa am făcut.
A fost groaznic. Nu ştiam ce se petrece.
Nici măcar nu li se spunea atacuri de anxietate pe atunci.
Credeam că am înnebunit.
Aproape am părăsit colegiul.
Dar am decis să fiu tare.
Şi acea decizie m-a făcut să fiu cine sunt astăzi.
Ăsta ar putea fi momentul ăla din viaţa ta.
Când treci de la a fi un băiat la a fi un bărbat,
când spui: "Ştii ceva? Nu o să fiu învins."
- Nu vreţi să mă întorc acasă? - Nu.
Pentru că dacă este aşa, spuneţi doar şi o să-mi găsesc o altă locuinţă.
- O să rezolv eu cumva. - Nu asta spune el, Cyrus.
Nu. Deloc. Nu spun asta.
Uite.
Ştii care este decizia corectă.
Ştii în sufletul tău ce trebuie să faci.
Când am privit în sufletul meu,
am hotărât că asta...
Am hotărât ca să mă întorc aici...
nu este o înfrângere,
ci, într-un fel, ca o ciudată victorie.
Şi dacă este în regulă cu tine, John,
aş vrea foarte mult să mă întorc acasă.
Bine.
Mulţumesc, John.
Eşti un tip uimitor şi altruist.
Mulţumesc, prietene.
Este pauză. Îţi este foame, fiule?
Sunt terminat.
Iubito?
Cred că este momentul să ai o discuţie cu oamenii ăia...
Ştii, toţi trei.
- Nu pot. Nu pot face asta. - De ce?
Pentru că dacă fac asta,
va trebui să aleagă dintre mine şi el şi îl va alege pe el.
O să pierd. Nu pot face asta.
Dar mi-ai spus că este foarte sensibilă,
şi dacă o iubeşti cu adevărat, atunci va trebui să ai discuţia asta cu ea.
Nu... ştii, doar lasă să iasă adevărul la lumină.
- Noapte bună. - Bine.
- Te iubesc. - Te iubesc.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Am uitat să întreb. John, ai cumva o cravată pe care o pot împrumuta?
O ce?
O cravată. Vreau să arăt bine la nunta de mâine.
Da. Cred că am.
Am multe cravate, aşa că o să găsesc una dacă ai nevoie.
Mulţumesc. În regulă, noapte bună.
Nu ştiam că Cyrus vine la nuntă.
Da. Da. Eu...
Ştiu că este cam mult,
dar trece prin multe, aşa că...
- Da. - În regulă?
În regulă.
Nu ştiu cum să spun asta...
ai simţit vreodată că...
ca Cyrus nu este...
100% sincer?
- Ce vrei să spui? - Nu ştiu.
Ştiu că trece prin multe, nu încerc să neg asta.
Adică, ca şi când...
- Îmi pare rău. - Spune odată.
- Nu... - Eşti...
Se comportă într-un fel despre care cred...
că este...
În regulă, nu ştiu cum altfel să...
Nu voiam să-ţi spun despre asta, dar, în sfârşit, o să-ţi arăt.
Încălţările mele erau în dulapul lui Cyrus.
Ascunse.
Şi ce... ce înseamnă asta?
Nu ştiu.
Ştii, câteodată cred...
şi vreau să formulez asta exact...
ar putea...
să se comporte...
fals...
cu acest comportament.
De cât timp simţi asta?
Aşa simt? Nu ştiu.
Acum dezgrop lucrurile în capul meu. Eu doar...
Ştii ceva? Asta este prea important.
- Ar trebui să-l chemăm pe Cyrus aici. - Nu.
- Să discutăm despre asta. - Nu, nu, nu.
Ai încredere în mine. Îl va aduce în centrul atenţiei.
Are atacuri de panică.
- O să ne simţim bine la nuntă. - Eşti sigur?
Da. Da.
Cyrus.
Este în regulă.
Cyrus. Eu sunt.
- Eşti în regulă? - Dacă sunt în regulă?
- Da. - Ce cauţi în camera mea?
Vreau să vorbesc cu tine.
Ascultă, ştiu de ce vrei să vii mâine la nuntă.
Nunta asta este foarte importantă pentru mine.
Şi sentimentele fostei mele soţii sunt foarte importante pentru mine.
Şi ştiu că ne facem zile fripte,
şi ar fi un moment bun pentru tine să îmi strici lucrurile cu mama ta.
Sunt de acord.
Dar uite care este chestia.
Ştii cum este să fii lăsat inconştient?
Pentru că dacă simt vreo secundă că se petrece ceva ciudat,
sau că măcar te gândeşti să faci vreo chestie, o să te las inconştient.
Înţelegi?
- Da. - Bine.
Atunci să ne simţim bine mâine la nuntă, bine?
- Ce mai faci, Roger? - Bine. Bine. Arăţi grozav.
Mulţumesc.
Ştii că este o zi importantă pentru John, nu-i aşa?
Da.
Bine.
Te aleg pe tine să fii al meu.
Să trăiesc şi să râd cu tine.
Să stau lângă tine şi să adorm în braţele tale.
Să fiu bucuria inimii tale şi hrana sufletului tău.
Să aduc întotdeauna ce e mai bun din tine la lumină.
Jamie şi Tim, vă rog să vă luaţi de mână şi să repetaţi după mine.
Eu, Jamie, te iau pe tine, Tim...
Să îmi fii soţ...
Să te am alături...
Să te iubesc şi să te preţuiesc...
- John. John. - Da.
Sunt aici înăuntru.
Ce?
Cyrus, eşti beat?
Ce s-a întâmplat? Cum te-ai îmbătat atât de repede?
Am văzut cum te uitai la ea, John.
Nu te poţi căsători cu ea. Nu te vei căsători cu ea niciodată.
Ascultă-mă.
Înainte să te faci de râs,
lasă-mă să-ţi chem un taxi şi să te trimit acasă, pentru că eşti beat.
- Hei, hei, hei. - Stai departe de mama.
Ce te-am prevenit azinoapte?
- Nu îmi face asta! - Ea este tot ce am! Nu te căsători cu ea!
- Termină! - Nu o să mi-o iei!
- Calmează-te naibii! - Nu o să mă loveşti niciodată, John!
- Adună-te! - Lasă-ne naibii în pace!
Du-te naibii! Ea este tot ce am naibii!
Pleacă, John! Pleacă! Pleacă doar!
- Pleacă şi lasă-ne naibii în pace! - Dă-ţi cu nişte apă pe faţă!
- Termină! - Lasă-ne în pace!
Terminaţi! Terminaţi!
- Ce faci? - Hei!
- Hei! Hei! - Eu nu fac nimic!
Ce, ai înnebunit?
- Termină! - M-a lovit.
- L-ai lovit? - M-a atacat la toaletă!
L-ai lovit?
- M-a lovit. - John!
Deschide-ţi ochii, Molly.
A luat-o razna în toaletă.
Ei bine, nu am văzut partea asta.
- Nici măcar nu ştiu ce s-a întâmplat. - Deci, ce crezi?
- Ai crezut că eu, brusc... - Nu am crezut nimic.
L-am trântit pe Cyrus şi am început să-l bat?
- Cum ai putut să crezi asta despre mine? - Doar am reacţionat.
Mi-am văzut fiul pe jos lovit.
Din clipa în care te-am cunoscut,
imediat cum fiul tău a devenit conştient de asta, şi-a făcut drept scop să ne despartă.
La fiecare pas, la orice propunere pe care o făceam,
de fiecare dată când încercam să fiu înţelegător
şi să-i întind o mână, mă refuza.
Mă urăşte, Molly.
- Mă urăşte. - Are o perioadă foarte proastă.
Nu are o perioadă foarte proastă.
Fiul tău mă urăşte.
Şi trebuie să spun, îl urăsc naibii şi eu.
Nu este nimic între noi care să...
merite să iei în considerare?
Tu şi cu mine...
Noi avem ceva.
Ştiu cât de rar este asta,
pentru că a trecut mult timp...
de când am fost apropiat de cineva ca tine.
Dar nu sunt pregătit...
să continui, sperând că se va rezolva,
şi apoi peste doi ani să nu se rezolve,
iar voi să vă aveţi unul pe celălalt,
şi eu să fiu singur din nou.
Cred că există multă dragoste între noi şi...
El nu o să... O să distrugă totul.
Deci asta este.
Îmi pare rău.
M-am gândit la noi şi...
Simt că mi-au lipsit câteva lucruri în relaţia noastră.
Şi simt că ţi-am făcut un deserviciu...
cu modul în care te-am crescut, în anumite privinţe.
Sunt foarte mândru de...
cine suntem şi de cât suntem de apropiaţi.
Nu cred că există vreun motiv...
să îmi pară rău de asta.
Faptul că nouă ne este greu...
să lăsăm o altă persoană...
să stea cu noi este...
nesănătos pentru noi, aşa simt.
Nu vreau să crezi că...
vreau să fii singură pentru totdeauna sau că vreau să fii nefericită.
Vreau să găseşti pe cineva şi să fii cu el.
Dar ştiu în sufletul meu că John nu este acea persoană.
Se petrec foarte multe lucruri legate de asta.
Eu...
Ştiu ce s-a întâmplat cu încălţările alea.
Cui îi pasă? Sunt doar încălţări.
- Este o prostie. Sunt încălţări. - Nu îmi pasă de încălţări.
Dar îmi pasă că m-ai minţit.
Simţeam ca noi doi avem o relaţie specială, iar acum...
Simt că tu...
mă îndepărtezi.
Nimeni nu...
îţi va lua vreodată locul.
Niciodată.
Ei bine, mă bucur că a plecat.
Nu sunt fericită acum.
Ce vrei?
Vreau să te întorci şi să locuieşti cu noi.
Glumeşti naibii?
Haide, du-te acasă, Cyrus.
- Nu mai este la fel! - Nu mai este la fel?
- Nu. Este deprimată! - Pentru că tu ai stricat totul!
Îi este dor de tine, John! Ştiu că o iubeşti!
Da, ştiu!
Am avut ceva grozav, iar tu ai stricat totul!
Te rog, John. Ascultă-mă şi apoi te poţi decide.
O să mă mut. O să fac orice vrei.
Nu o pedepsi pe ea pentru că sunt eu un tip nebun.
Nu este...
- Nu este vina ei. - Nu, nu este vina ei!
Nu este vina ei! Este vina ta!
Va trebui să trăieşti cu asta, cretinule!
Este vina ta că sunt înapoi în apartamentul ăsta de rahat singur!
Eşti un mincinos afurisit şi un nemernic!
Aşa că du-te naibii!
Pleacă!
Mai eşti acolo?
Dă-te la o parte.
Lasă-mă să te întreb ceva.
Atacurile de panică erau reale sau false?
La început au fost reale, apoi...
uneori le puteam preface ca să obţin simpatia lui Molly.
Ţi-am adus ceva.
Este mixat, dar nu este finisat.
Aşadar nu este terminat.
Cred că sunt o persoană disfuncţională, John.
Ai făcut nişte chestii nebune.
Dar este şi vina mea.
Cum ai depăşit acele atacuri de panică?
Îmi pare rău. N-am avut niciodată atacuri de panică.
Am inventat asta ca să încerc să scap de tine.
Era război în acel moment.
Eram disperat. A trebuit să inventez ceva.
Mă zdrobeai.
Eşti bun, John.
Ei bine, tu eşti bun.
Te deranjează...
Te deranjează să mă duci cu maşina până acasă?
Bine. Mama ta este acasă?
Nu.
În regulă. pentru că...
Nu ştiu. Eu doar...
Încă nu sunt pregătit să vorbesc cu ea.
O să te las aici, dacă este în regulă.
Da.
- Mulţumesc pentru drum. - Nicio problemă.
Am nişte lucruri de ale tale pe care le-ai lăsat, în garaj.
Mă duc să le aduc.
- Chiar acum? - Da. Vin imediat.
Subtitrarea: Kprice/Avocatul31 Subtitrari-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro