www.OpenSubtitles.org
Probabil că sunteţi aici pentru poveste.
Elfilor le place să spună poveşti,
dar voi nu ştiţi asta despre elfi.
Probabil nu ştiţi multe lucruri despre elfi.
Un alt aspect interesant despre elfi ar fi
că există doar trei slujbe disponibile pentru ei.
Prima constă în confecţionarea încălţămintei în timpul nopţii,
în timp ce meşterul pantofar doarme.
Leneşul ăsta nu-i în stare să facă nici măcar nişte saboţi.
Sau pot coace fursecuri în copaci...
Aşa cum vă imaginaţi, într-un stejar
e dificil să lucrezi la cuptor în timpul sezonului secetos.
Vreau să fac pantofi !
Dar cea de a treia slujbă,
supranumită Spectacolul sau Marele dans,
e profesiunea la care aspiră oricare elf,
aceea de a realiza jucării în atelierul lui Moş Crăciun.
Mai sunt doar două săptămâni până la Crăciun !
E o meserie pe care doar un elf o poate face.
Degetele noastre dibace, veselia înnăscută şi isteţimea
sunt perfecte pentru realizarea jucăriilor.
Au încercat să folosească pitici şi troli,
dar piticii beau prea mult...
iar trolii nu auziseră de toaletă.
Niciun om nu a pus vreodată piciorul în atelierul lui Moş Crăciun...
asta până acum 30 de ani,
când, aşa cum bănuiţi, începe povestea noastră.
ELFUL
Ţi-e somnic ?
Gata, am ajuns...
E timpul să mergi la culcare.
Poate la Crăciunul viitor vei avea şi tu un cămin.
Crăciun fericit, îngeraşule !
Gata, gata !
Am avut iarăşi un an reuşit.
Iar acum, după atâtea eforturi,
e timpul să începem pregătirile pentru viitorul Crăciun !
Pentru numele lui Aghiuţă, ce-o mai fi şi asta ?
Scutec Buddy...
Îl cheamă Buddy !
Probabil că la orfelinat s-a strecurat în sac.
Ce facem ?
Aşadar, Moş crăciun trebuia să ia o hotărâre.
Din fericire, în privinţa copiilor, Moş Crăciun avea o adevărată slăbiciune,
aşa că Buddy a rămas în grija unui elf mai bătrân
care şi-a dorit mereu un copil,
dar care era aşa dedicat realizării jucăriilor
încât uitase să-şi întemeieze o familie.
Moş Crăciun ?
Da, eu l-am crescut pe Buddy.
I-am fost tată adoptiv.
Deşi Buddy creştea de două ori mai repede,
el nu era deloc diferit de alţi copii...
Nu atât de repede, Buddy !
...adică, nu era chiar diferit.
Înainte de a afla cum se fabrică procesoarele grafice de ultimă oră,
să recităm Codul Elfilor.
Numărul unu !
Consideră fiecare zi ca fiind Crăciunul.
Numărul doi !
Pe lista celor cuminţi este loc pentru toţi.
Numărul trei.
Cel mai bine împarţi a Crăciunului bucurie,
când cânţi foarte tare şi cu multă veselie.
Într-o zi, când Buddy a fost destul de mare,
l-am transformat în ucenicul meu personal.
N-am mai fost în această încăpere până acum.
E timpul să-ţi începi pregătirea de reparator.
Sania lui Moş Crăciun !
Mă vei ajuta s-o fac să zboare.
Credeam că renii cei magici o făceau să zboare.
Şi de unde îşi iau renii magia ?
De la spiritul Crăciunului, toată lumea ştie asta.
Oricât de absurd ar părea,
mulţi copii din sud nu cred în Moş Crăciun.
Cum ?
Şi cine au ei impresia că le pune jucăriile sub brad ?
Circulă zvonul că ar fi părinţii.
Asta-i ridicol !
Părinţii n-ar putea face totul într-o singură noapte.
Presupun că tot părinţii mănâncă şi prăjiturelele lui Moş Crăciun ?
Da, ştiu,
şi în fiecare an, tot mai puţini cred în Moş Crăciun.
Ne aflăm în faţa unei adevărate crize energetice.
Vezi ce nivel scăzut indică acest crăciunometru.
Şocant !
De asta i-am adaptat o mica bijuterie a anilor `60.
Despre ce e vorba ?
E un Cringle 3000,
un motor cu reacţie de 500 de reni putere.
Fără el, sania s-ar ridica de la sol doar un metru.
Se pare că avem un scurtcircuit la un termocuplu.
Vrei să-mi dai o mână de ajutor ?
Vrei ca eu să te ajut ?
Deşi Buddy fusese acceptat de către familie şi prieteni,
faptul că eram om prezenta câteva neajunsuri în lumea elfilor.
Salut, Ming Ming.
Norma mea pe ziua de azi va fi ceva mai mică.
E în regulă, Buddy.
Câte jucării ai terminat ?
Buddy, câte ?
Am făcut...85 ?
Optzeci şi cinci ?
Asta înseamnă că...
eşti în urmă cu 915 bucăţi.
De ce n-o spui odată ?
Sunt cel mai prost creator de jucării din lume.
Sunt un nepriceput îngrămădit.
Buddy, nu eşti un nepriceput îngrămădit !
Cu toţii avem talente diferite, atâta tot.
Toţi au aceleaşi talente pe care eu nu le am.
Tu ai foarte multe talente...
talente deosebite, cum ar fi...
Ceva talente speciale ?
Ai schimbat bateriile la detectorul de fum.
Aşa e, cu baterii AAA,
iar peste şase luni va trebui să le verifici iarăşi.
Şi eşti unicul bariton din corul elfilor.
Ne tragi pe toţi în jos cu o octavă întreagă.
Într-un sens bun !
Vezi, Buddy ? Nu eşti un nepriceput.
Eşti doar... deosebit !
Şi astfel, Buddy a fost trimis acolo unde munceau elfii deosebiţi.
Salut, Foom Foom.
Regret că-ţi fac asta,
dar m-ai putea ajuta să aleg o sfoară pentru jucăria de scris ?
Nicio problemă !
Buddy mă omoară cu zile.
Deja Lum Lum şi Chu Chu lucrează normă dublă.
Ieri te-ai orientat repede când ai venit cu ideea talentelor deosebite.
Chiar îmi pare rău de el.
Sper doar să nu se deştepte tocmai acum.
Dacă nu şi-a dat seama până acum că e om,
nu cred că va mai afla vreodată.
Dacă nu şi-a dat seama până acum că e om,
nu cred că va mai afla vreodată.
Cred că sunt prea mici.
Eşti doar deosebit.
Nu arăţi prea bine, Buddy. Ţi-e bine ?
O să-mi treacă, vreau doar un pahar cu apă.
Buddy...
Buddy, eşti bine ?
Iartă-mă, tată, vreau doar să stau puţin singur.
Buddy, cred că e timpul să discutăm.
Buddy, ar trebui să-ţi spun ceva.
E ceva ce trebuia să fi aflat cu mult timp în urmă.
Am început să-i spun lui Buddy cum tatăl său, fiind foarte tânăr,
se îndrăgostise de o frumoasă fată pe nume Susan Wells,
cum Buddy s-a născut
şi a fost dat spre adopţie de către mama lui,
care ulterior a murit.
I-am spus că tatăl lui nici n-a ştiut că Buddy se născuse
şi ce-i mai important, i-am spus unde se afla tatăl său,
într-un ţinut magic numit New York City.
Tatăl meu lucrează acolo ?
În Empire State Building.
Salut, Buddy, vrei să culegem nişte agrişe ?
Nu acum, pufinule arctic !
- Salut, Buddy. - Bună, Leon.
De ce eşti trist ?
Se pare că nu sunt elf.
Sigur că nu eşti, ai 1,83 metri şi ai barbă de la 15 ani.
Tata zice că adevărul meu tată e într-un loc magic şi îndepărtat.
Nu ştiu ce să fac.
Măcar tu ai un tată,
au am fost rostogolit odată şi apoi lăsat aici in frig.
Eu nici măcar n-am părăsit vreodată Polul Nord.
Buddy, am fost de multe ori în jurul lumii,
pe vremea când eram un nor cumulonimbus.
E un loc minunat plin de vietăţi încântătoare,
cu excepţia câinilor.
- Apropo, să nu mănânci zăpadă galbenă. - Ştiu deja asta.
Îţi spun doar că asta ar putea fi marea ta ocazie să afli cine eşti.
Am auzit că pleci într-o călătorie spre oraşul cel mare.
Da.
Sunt oarecum emoţionat.
Leon zice că New York-ul e foarte diferit.
Nu pleca urechea la spusele lui Leon.
El n-a fost niciodată nicăieri, nici măcar nu are picioare.
Eu am fost în New York de mii de ori.
Serios ? Cum este ?
Ar trebui să cunoşti o seamă de lucruri.
Mai întâi de toate, dacă găseşti o gumă de mestecat pe stradă,
las-o acolo, să nu crezi că e gratis.
Apoi, sunt treizeci de feluri de pizza.
Toate se pretind originale, dar cea adevărată e pe strada 11.
Dacă vezi un afiş pe care scrie Aici puteţi trage cu ochiul,
să nu crezi că acolo poţi privi la cadouri înaintea Crăciunului.
Abia aştept să-l văd pe tata.
Vom merge la patinaj şi vom mânca acadele.
Tocmai despre asta voiam să-ţi vorbesc.
Vezi tu, Buddy...
tatăl tău...
e pe lista celor obraznici.
Nu !!!
Ne retrageţi cărţile ?
Pricep ce vreţi să faceţi.
Încercaţi să îmi produceţi remuşcări, dar de fapt n-aţi plătit.
Dar copiilor le plac tare mult cărţile !
Ştiu asta.
Eu am comandat sondajele de opinie, dar îmi place s-o aud.
Ştii, unii oameni nu mai zăresc ceea ce e important în viaţa lor,
dar asta nu înseamnă că nu-şi mai pot regăsi calea.
Poate că le lipseşte doar puţin din spiritul Crăciunului.
- La asta mă pricep. - Ştiu acest lucru.
Eu...
te voi aştepta mereu aici.
Şi acum, du-te. Pleacă.
- La revedere, băieţi. - Mergi cu bine, Buddy.
La revedere.
La revedere !
la revedere, Buddy !
La revedere, Buddy. Sper să-ţi găseşti tatăl.
Mulţumesc, domnule Narval. La revedere.
Salut, pe tine cum te cheamă ? Numele meu e Buddy.
Cineva are nevoie de o îmbrăţişare.
Voiam doar o îmbrăţişare !
Bună !
Salut !
Vă mulţumesc.
CEA MAI BUNĂ CAFEA DIN LUME
Aţi reuşit ! Felicitări !
Cea mai bună cafea din lume ! Grozavă treabă !
Mă bucur să vă cunosc.
Salut.
Moş Crăciun !
Nu e el.
Mulţumesc.
Cară-te de aici !
Salut.
Ce frumos !
Arată ca un pom de Crăciun.
O retipărire ?
Ştii cât va costa ?
- Lipsesc două pagini întregi. - Oricum povestea n-are niciun sens.
Oare copiii vor observa că lipsesc două pagini ?
Ei se uită doar la poze.
Regret că nu pot călători mai departe, dar aici lucrează tata.
Am uitat să te îmbrăţişez !
Nu ştiu, Connie, n-am mai avut pisoi până acum.
Câţi sunt ?
Opt ?
Nu ştiu dacă voi avea timp.
Bine, adu-mi-i, să văd ce pot face.
Nu-ţi iau bani, adu-i, o să văd ce pot face.
Scuzaţi-mă, am venit aici să-l văd pe Walter Hubbs.
Eu sunt elful Buddy.
Eşti foarte hilar ! Cine te-a trimis ?
Tăticul elf.
- Tăticul elf ? - Da, de la Polul Nord.
- De la Polul Nord ? - Da.
Eşti de părere să le livrăm aşa ?
Nu, ar trebui să dăm cu piciorul la 30.000 de dolari
pentru ca nişte copii să afle soarta unui căţeluş şi a unui porumbel afurisit.
Livrează-le !
Da.
- Dle Hobbs ? Sunt eu, la interfon. - Spune.
Aţi primit un urat de Crăciun.
Tată !
Hai să terminăm odată.
Am mers o zi şi o noapte să te găsesc.
Arăţi de parcă vii de la Polul Nord.
Exact de acolo vin.
Probabil te-a sunat Moş Crăciun !
Da, tocmai am vorbit cu el pe celular.
- Ai vorbit ? - Continuă.
Cu ce să continui ?
Presupun că îmi vei cânta ceva, ca să pot reveni la treburile mele.
Un cântec ?
Da.
Fac orice pentru tine, tată.
Sunt aici, cu tatăl meu...
Nu ne-am cunoscut niciodată şi vrea să-i cânt un cântec...
Şi eu am fost adoptat, dar tu nu ştiai că m-am născut...
aşa că am venit acum, te-am găsit, tăticule...
Şi ghiceşte ! Te iubesc, te iubesc !
Ce ciudat.
De obicei îmi rostiţi numele în colinde, ceva...
Sunt eu, fiul tău !
Susan Wells m-a născut şi nu ţi-a spus,
dar acum sunt aici !
Sunt eu, Buddy !
- Ai spus Susan Wells ? - Da.
Cine mi-a trimis uratul asta de Crăciun ?
Ce-i un urat de Crăciun ? Vreau şi eu unul !
- Ar trebui să chemăm paza. - Bună idee.
Şi mie îmi place să şoptesc.
- E în ordine, Walter e tatăl meu ! - Tatăl tău e puţin ocupat acum.
- Pricep, revin mai târziu ! - Ba nu.
Nu vei mai reveni o vreme.
Vei merge înapoi în Ţara lui Moş Crăciun !
Da, întoarce-te la Gimbels.
Scuze !
Parfum cu fructul pasiunii ?
Parfum de fructe ? Desigur !
Scuze.
Doriţi să urcaţi ?
Aţi văzut toaletele astea ? Sunt enorme !
Pentru o persoană deosebită...
Vino încoace !
- Eu ? - Da, tu !
Ce faci aici ?
Nu trebuia să fii aici !
N-ai decât să faci cumpărături în pauză, acum du-te la etaj !
Du-te odată !
- Eşti supărat pe mine ? - Nu.
- Eşti sigur ? - Da.
Dar fă-ţi treaba.
Ce-i asta ?
- Aici e Polul Nord. - Ba nu este.
- Ba este. - Ba nu.
- Ba da. - Ba nu.
- Ba este. - Nu este.
- Ba este. - Ba nu, unde-i zăpada ?
De ce zâmbeşti aşa ?
Îmi place să zâmbesc, zâmbitul e ocupaţia mea favorită.
Munca ar trebui să fie ocupaţia ta favorită.
- Munca va fi favorita ta. - Bine !
E timpul să fac anunţul.
Oameni buni, ascultaţi aici, mâine vine Moş Crăciun în oraş !
Moş Crăciun ! Dumnezeule !
Moş Crăciun va veni aici ? În cunosc !
Îl cunosc !
Va veni aici pentru a se fotografia cu toţi copiii.
Păstraţi-vă chitanţele. Mâine la ora 10.00.
- Mâine la ora 10:00 ! - Moş Crăciun vine în oraş.
Vine Moş Crăciun...
Îţi place priveliştea ?
Te pricepi foarte bine la împodobirea brazilor.
De ce te iei de mine ? Krumpet te-a pus ?
Nu mă iau de tine.
Mă bucur să întâlnesc un om cu aceeaşi afinitate pentru cultul elfilor.
Încerc doar să scap de sărbători.
Să scapi de sărbători ? Crăciunul e cea mai minunată zi !
Te rog să nu-mi mai vorbeşti.
Cineva are nevoie de o colindă de Crăciun.
Pleacă.
Împarţi a Crăciunului bucurie cântând tare şi cu veselie.
Mulţumesc, dar eu nu cânt.
E simplu, e ca vorbitul,
doar că e mai tare, mai lung şi trebuie să îţi mlădiezi vocea.
Pot să cânt, dar prefer să nu o fac.
Mai ales în faţa altor oameni.
Dacă poţi cânta singură, poţi cânta şi în faţa altora,
nu e nicio diferenţă.
De fapt, e o mare diferenţă !
Ba nu este.
Aşteaptă !
Cânt, sunt într-un magazin ! Cânt !
Sunt într-un magazin şi cânt !
La Polul Nord nu se cântă !
Ba da !
Ba nu se cântă !
- Noi cântăm tot timpul ! - Ba nu cântaţi !
Mai ales când facem jucării !
Vezi ?
Stimaţi clienţi ai magazinului, vă rugăm să faceţi ultimele cumpărături.
Magazinul se închide peste zece minute.
E timpul să merg acasă.
Dar vine Moş Crăciun, sunt atâtea de făcut !
Da...
Ne vedem mâine.
- Buddy. - Jovie.
Jovie.
Eu voi mânca în dormitor.
Trebuie să trec în revistă nişte treburi.
- Eşti sigur ? - Da, am rămas în urmă cu multe.
Pot mânca şi eu la mine în cameră ?
Nu.
De ce nu ? Tata mănâncă la el.
Trebuie să trec în revistă multe, am rămas mult în urmă.
Vei mânca aici.
BUN VENIT LUI MOŞ CRĂCIUN
Mai degrabă aş striga
Sau mai degrabă aş mai bea ceva
Vecinii oare ce-şi închipuie ?
Oare ce-i în băutura asta ?
Aş vrea să ştiu cum să rup vraja asta.
Îţi dau pălăria jos... Părul tău e frumos...
- Aş vrea ca nu să rostesc... - Te superi dacă te privesc ?
- Măcar voi spune că am încercat. - Tu mă răneşti şi e păcat...
Nu pot rămâne la tine...
Dar afară e frig...
Nu te uita la mine ! Ieşi afară !
Bună, tată ! Sunt eu !
E în regulă, am un cadou pentru tatăl meu.
Îl iau eu.
Bine, dar să ştie că e de la mine, sunt Buddy, fiul său.
Bine.
Şi îl iubesc tare mult, şi e cel mai bun tată din lume...
Şi ce forţă aveţi...
Tu, de colo !
Eu ?
Vino aici, vreau să vorbesc cu tine.
Despre ce vrei să-mi vorbeşti ?
Ce căutai azi-dimineaţă în vestiarul femeilor ?
Te-am auzit cântând.
Sigur nu avea legătură cu faptul că mă aflam goală sub duş ?
Nu ştiam că erai goală.
De ce ai venit atât de devreme ?
Mi-au închis apa.
Dar tu ce ai venit atât de devreme ?
Ca să construiesc asta.
Tu ai construit asta ?
Sunt cam ofticaţi din acest motiv.
Serios ?
Salut. Aţi văzut cum arată ?
E destul de bine. E chiar prea bine.
Probabil conducerea a trimis un profesionist.
Nu ştiu de ce cineva şi-ar dori postul meu,
dar haideţi să rămânem o echipă.
Fiindcă dacă zbor eu, zburaţi cu toţii.
Dacă aflaţi ceva, chemaţi-mă prin staţie.
Pe canalul trei. Parola e Moş crăciun are sac nou.
Funde din panglici de 15 cm, scumpo.
- E imposibil. - De 15 cm !
Apropo, eu cred că ai cea mai frumoasă voce din lume.
Moş Crăciun !
Eu sunt, Buddy !
Salut, Buddy, ce mai faci ?
Eu sunt !
Tu cine naiba eşti ?
Cum adică ? Sunt Moş Crăciun.
Ba nu eşti !
Bineînţeles că eu sunt !
Dacă tu eşti Moş Crăciun, ce cântec ţi-am cântat de ziua ta ?
Mulţi ani trăiască !, desigur.
- Tu câţi ani ai, băieţel ? - Patru.
- Eşti măricel, cum te cheamă ? - Paul.
- Şi ce-ai vrea să-ţi aducă Moşul ? - Nu-i spune nimic.
- E un mincinos. - Lasă copilul să vorbească.
Eşti dezgustător, cum te suporţi ?
Calmează-te, agitatule !
Stai pe un tron al minciunii.
- Vezi că nu glumesc. - Impostorule.
- Eu sunt un impostor ? - Da.
Ce-ai zice ca tu să fii mort ?
Moşul glumeşte.
Duhneşti.
Să ai un Crăciun fericit.
Miroşi a friptură şi a brânză, nu miroşi ca Moş Crăciun.
E un impostor, nu-i Moş Crăciun !
E un fals Moş Crăciun !
E un fals !
Ăsta nu-i Moş Crăciun !
Nu e Moşul !
Pentru cineva deosebit...
PENTRU TATA
CU DRAGOSTE, BUDDY
Ce-i aia ?
Prin interfon.
Da.
Dle Hobbs, poliţia e pe linia unu.
Poliţia... Alo ?
Tată !
Ştiam eu c-ai să vii, mă bucur că ai venit !
Domnule poliţist Tom, el este tatăl meu, Walter.
M-a scos de la închisoare.
Mi-au dat voie să dau un singur telefon,
un singur telefon !
Dar eu ştiam pe cine voi suna ! Pe Walter Hobbs !
Şi ai apărut imediat, deşi ei spuneau că n-ai să vii !
Cine naiba eşti şi care-i problema ta ?
Sunt Buddy, fiul tău.
De unde ai poza asta ?
Mi-a dat-o Tata Elf.
Te joci cu mine ? Ce doreşti, bani ?
Nu, am vrut doar să te întâlnesc, şi credeam că asta vrei şi tu.
Cine n-ar fi vrut să te întâlnească ?
Credeam că vom face căsuţe din turtă dulce,
că vom mânca prăjiturele din aluat şi vom merge să patinăm...
Poate chiar să ne ţinem de mână.
Vino cu mine.
Să vedem, ce avem aici ?
Buddy, nu le mânca.
Să ne grăbim, Walter, după-amiază sunt ocupat.
Sunt bolnav ?
Da, dar nu de asta am venit. Vom face un test.
- Ce fel de test ? - Să vedem dacă eşti fiul meu.
- De ce stau pe o foaie de hârtie ? - E sănătos pentru ceilalţi pacienţi.
Stai liniştit ca să-ţi fac înţepătura în deget.
O înţepătură în deget ? Ca atunci când mi-e frig.
Vrei să stai nemişcat, te rog ?
- Pot să ascult la stetoscop ? - Nu poţi, stai cuminte.
- De ce aveţi un schelet acolo ? - Walter, te rog...
- Are un nume ? - Nu are.
Vă rog, mă aşteaptă pacienţii.
- S-a supărat pe mine ? - Da, s-a supărat.
Dacă stai liniştit, terminăm repede.
- Apoi putem mânca acadele ? - Desigur.
Acadele, căsuţe de turtă dulce şi apoi pictăm ouă.
Să pictăm ouă ? Asta e de Paşti.
Degetului meu îi bate inima.
În curând nu va mai durea aşa tare.
- Cum te cheamă ? - Buddy.
Eu sunt Carolyn.
- Ce-ţi doreşti de Crăciun ? - O păpuşă care vorbeşte.
O să-ţi pun o vorbă bună la şeful cel mare.
Mulţumesc. Costumul tău e drăguţ.
Nu e un costum, eu sunt un elf.
Tehnic vorbind, sunt om, dar am fost crescut de către elfi.
Eu sunt un om crescut de oameni.
Aşadar ?
Ai un băiat. Buddy e fiul tău.
Asta e imposibil.
Doar l-ai văzut, e nebun cu acte !
E doar o regresie la o dependenţă din copilărie.
Un elf ?
Trebuie doar hrănit.
Înţeleg.
Şi vrei să-l alăptez la sân ?
Walter, du-l acasă, prezintă-l lui Emily şi lui Michael.
Odată ce va percepe realitatea,
va renunţa la postura de elf şi îşi va continua viaţa.
Asta aş face eu în locul tău.
Walter, dar asta e minunat ! Ai încă un fiu.
- Minunat ? Nu m-am gândit. - E incredibil !
E puţin mai complicat, dar ne vom descurca.
- Draga mea... - Ce-i ?
Are impresia că e un elf.
Iartă-mă, cum ai spus ?
Are impresia că e un elf de-al lui Moş Crăciun.
Fii serios, Walter, sunt sigură că nu se crede chiar un elf...
Am traversat de cele şapte întinderi cu păduri de acadele,
am traversat marea de jeleu,
iar apoi am mers prin tunelul Lincoln.
Şi unde ai fost în ultimii 30 de ani ?
La Polul Nord.
Îmi daţi siropul de arţar, vă rog ?
N-am făcut... Sunt spaghete.
Cred că am eu la mine.
Îţi place zahărul, nu ?
- Există zahăr în sirop ? - Da.
Atunci, da !
Noi, elfii, avem patru feluri de alimente.
Bomboane, acadele, caramele şi siropuri.
- Aşadar, vei locui la noi ? - Pot rămâne ?
- Bineînţeles că poţi. - Emily...
Cât timp crezi că vei putea sta cu noi ?
Încă nu plănuisem nimic, dar cred că voi rămâne...
pentru totdeauna.
Emily !
Pot discuta puţin cu tine în bucătărie, te rog ?
Eşti nebună ? Nu poate sta aici !
Walter, are nişte probleme serioase, nu-l putem azvârli în zăpadă.
De ce nu ? Iubeşte zăpada ! Mi-a spus-o de 15 ori.
Walter, e fiul tău.
Ai auzit asta ?
Tare ciudat mai eşti.
Tată ?
Tata ?
Tată !
Ce-i ?
Nu pot adormi. Decât dacă mă înveleşti.
Cum ?
Nu pot adormi decât dacă sunt învelit.
Nu o să te învelesc.
Îţi promit că voi adormi imediat.
Bine.
- Hai să ne gâdilăm ! - Încetează !
Scuze.
Stai acolo şi adormi.
Bine.
Tată ?
Te iubesc !
Bine, culcă-te.
Chiar e ceva deosebit, de obicei eu fac micul dejun.
E foarte bine.
Bine.
- Ce bun e ! - E bun ?
Da.
Ai dormit bine ?
Grozav, am dormit 40 de minute întregi şi am avut timp să construiesc un căluţ.
Chiar tu l-ai făcut ?
De unde ai luat lemnul ?
- Bună, dragul meu. - Bună dimineaţa, tată !
Buddy ne-a pregătit micul dejun, nu-i aşa că e drăguţ ?
- Şi gustarea de prânz. - Gustarea de prânz...
La revedere.
- Tată, câte polonice vrei ? - Iau doar o cafea, mulţumesc.
Tată, am planificat întreaga zi.
Primele două ore ne jucăm în zăpadă, apoi mergem să patinăm
apoi vedem cine înfulecă mai repede un rulou de prăjituri,
iar la final ne ţinem în braţe.
Trebuie să mă duc la serviciu, Buddy. Şi încă ceva...
Dacă ai de gând să stai aici, ar trebui să scapi de costumul ăla.
Dar l-am purtat de când mă ştiu.
Acum nu mai eşti la Polul Nord.
- Nu vrei să mă vezi fericit ? - Mai mult decât orice.
Atunci, dă jos colanţii ăia, şi asta cât mai repede.
Cât mai repede ?
Cât mai repede.
Bine.
Era să uit...
Aici Walter.
A mers, tu eşti !
De unde ai numărul ăsta ?
Emily mi-a lăsat o listă cu telefoane de urgenţă.
Înţeleg. Şi e vorba de o urgenţă ?
Dintr-o cutie plasată sub fereastră vine un zgomot oribil.
Face aşa...
Nu e ceva rău, Buddy, e caloriferul, face zgomot când porneşte.
Ba e ceva foarte rău, mi-e şi frică să-l privesc.
Mă duc spre el.
Gata, aşa e, totul e în ordine.
Ai avut dreptate.
Bine, acum o să închid.
Te iubesc ! Te voi suna peste cinci minute.
- Buddy, nu e nevoie să mă suni. - Bună idee, sună-mă tu pe mine.
Bine, acum voi închide.
- Am pictat un fluture ! - Bine. Acum închid.
Am acordat pianul ! Bine, te iubesc.
Hobbs !
- Ce mai faceţi ? - Ia loc.
Nu ne-am mai văzut de la ultima retragere, arăţi bine.
Mulţumesc la fel. Cărui fapt datorez plăcerea ?
Ca să fiu sincer, m-a sunat nepoţica mea.
Vrea să ştie cum au scăpat porumbelul şi căţelul din ghearele vrăjitoare.
Credeţi-mă, deja eram în căutarea unei alte tipografii.
Ăştia au devenit cam neglijenţi.
Poate că nu tipografii sunt neglijenţi.
Asta e semnătura dumitale, nu-i aşa ?
- Am putea să pasăm vina întreaga zi. - Am nişte noutăţi pentru tine.
Chiar dacă cele două pagini existau, cartea tot ar fi fost de două parale !
Ai văzut cifrele pe acest trimestru ?
- Trebuia să le primesc azi. - Le-ai primit.
Căţeluşul şi porumbelul ăla afurisit ne-au tras rău în jos, Hobbs.
Oamenii mei estimează o scădere de opt procente pe acest trimestru.
Opt procente ! Nu-i posibil !
- Ne vom reveni... - Nu !
Vom livra o nouă carte în primul trimestru.
În primul trimestru ?
Voi reveni în oraş pe 24.
La acea dată, aş dori să aud, cu detalii exacte,
care sunt planurile tale pentru noua carte.
O clipă, pe data de 24 e Ajunul Crăciunului.
Şi ?
Nicio problemă. Mă bucur că v-am revăzut.
Am obţinut fiecare armă din joc.
Aveam viaţa şi armura la maximum.
Michael !
Sunt eu, Buddy !
Îl cunoşti pe ăla ?
Nu, nu l-am mai văzut.
Sunt eu, Buddy, fratele tău !
La naiba.
Michael, aşteaptă ! Sunt fratele...
Scuze !
Michael !
Michael, aşteaptă !
Michael !
Ce repede mergi.
Ma bucur că te-am prins.
Cinci ore te-am aşteptat.
De ce ai o haină aşa mare ?
Am veşti bune, azi am văzut un câine.
Ai văzut vreodată un câine ? Probabil că da.
Cum a fost la şcoală ? Te-ai distrat ?
Ai primit multe teme ?
Ai prieteni ? Ai vreun prieten bun ?
- Are şi el o haină prea mare ? - Pleacă !
Mii de castane fumegânde !
Fugi !
Ochiţi-l pe tipul în verde !
Băieţii ăştia sunt piază rea. Ar fi bine s-o ştergem de aici.
Ştii ceva ? Putem să-i învingem.
Apucă-te să faci cât mai mulţi bulgări.
Eşti gata ?
Să începem.
- Unul a scăpat. - Dă-mi un bulgăre.
De unde spuneai că eşti ?
Aş fi vrut să fie şi tata aici.
De ce ?
Fiindcă e cel mai grozav tată din lume.
Glumeşti ? E cel mai rău tată din lume.
Ce vrei să spui ?
- Nu face decât să muncească - E bine să munceşti.
Nu aşa cum o face el.
Lui nu-i pasă decât de bani.
Nu-i pasă de mine, de tine, de nimeni.
E pe lista celor obraznici.
- Îţi place de ea ? - De cine ?
De fata la care te uiţi.
Da.
- De ce n-o inviţi în oraş ? - În oraş ?
La o întâlnire ? Să mâncaţi mâncare ?
- Mâncare ? - Da.
Mâncare adevărată, nu dulciuri.
Şi dacă ea acceptă, ai intrat.
Fetele au un fel de cod secret.
Ia te uită cine-i aici !
Bună, Jovie.
- El e Michael. - Sunt fratele lui.
Ce faci aici ?
Magazinul ţi-a redat slujba ?
Nu, dar lucrurile au ieşit bine, mi-au dat un ordin de restricţie.
Înseamnă că ar trebui să pleci de aici.
Dar voiam tare mult să te văd şi cred că eşti frumoasă
şi simt o căldură când sunt în preajma ta
şi simt că mi se umflă limba...
Aşadar, vrei să mănânci mâncare ?
Dacă vreau să mănânc mâncare ?
Ştii tu, codul... mâncare...
Tocmai am avut pauza de masă.
Bine, înţeleg.
Dar sunt liberă joi.
Joi ?
Vino, e minunat.
Bine.
Te-ai descurcat grozav.
- Ce punem în el prima dată ? - Luminiţele.
- Şi după asta ? - Ornamentele !
- Ce naiba e asta ? - Un brad de Crăciun.
- Un brad de Crăciun ? - Buddy l-a tăiat din parc.
Emily ?
Nu ştiu de ce faci atâta caz, s-au distrat şi ei puţin.
Acum infracţiunile sunt distracţii ?
Eu credeam că infracţiunile sunt infracţiuni.
Tăierea bradului a fost un lucru rău, îl vor pune să planteze un altul,
dar Michael e fericit cu această ocazie.
Şi ce vrea să însemne asta ?
Walter, nu e un secret că nu prea ai fost alături de el.
Vrei să-l retragem de la şcoală şi să-l lăsăm pe elful deranjat să-l educe ?
Se pot distra de minune comiţând infracţiuni.
- Cum punem steaua în vârf ? - O rezolv eu !
Ce vom face ?
Nu-l putem lăsa singur aici, o să distrugă casa.
Ce-ar fi să-ţi iei liber mâine ? Ai putea să-l supraveghezi.
Nu pot sta acasă mâine, mâine avem şedinţă de buget.
Nici eu nu-mi pot lua liber, sunt la un pas să fiu concediat.
Atunci, am o idee. Ia-l pe Buddy cu tine la serviciu.
- Walter. - Bună dimineaţa, Jack.
Bună dimineaţa, dle Hobbs.
- Sarah. - Bună dimineaţa, Sarah.
Ce rochie purpurie ai ! E foarte împurpurată.
- Francisco. - Ce mai faceţi, dle Hobbs ?
Francisco, ce amuzant sună !
Bună !
- Mă mai ţii minte ? - Aproape să nu te recunosc.
Ştiu, acum sunt în haine de lucru.
Mulţumesc, Debra.
Mersi, Deb.
Deb, ai o faţă tare drăguţă, ar trebui să ai chipul pe felicitări.
Tocmai mi-ai înseninat ziua !
Buddy ?
- Nu trebuie s-o bei. - Mulţumesc.
Francisco...
- Buddy ? - Am vorbit prea tare ?
- Doar puţin. - Scuze.
Da, Bud ?
De ce ai numele pe birou ?
Am cumpărat biroul şi am numele pe el ca să nu-l fure cineva.
Asta e o glumă, tată, nu-i aşa ?
Da, Buddy, e o glumă.
Aşadar, ce vom construi ?
Noi nu facem asemenea treburi aici.
Aici elful Buddy, care e culoarea ta preferată ?
Alo ?
- Te rog, nu atinge nimic. - Scuze.
Ai văzut vreodată o cameră de corespondenţă ?
- De corespondenţă ? Nu. - Nu ?
E un loc în care sosesc scrisori din toată lumea,
iar acolo ele sunt sortate, iar tu le poţi atinge,
şi apoi sunt puse în nişte cutii lucitoare.
- Cutii lucitoare ? - Exact, ce părere ai ?
- Sună grozav ! - Bine.
Putem merge acolo ?
Eu am de lucru aici, dar tu ai putea lucra acolo.
Lucrez bucuros acolo.
Nu cred că ăsta e locul de care mi-a vorbit tatăl meu,
mai există vreo altă cameră pentru corespondenţă ?
Nu, aceasta e singura.
Nu e foarte lucitoare.
Aici e jgheabul de colectare.
Toată corespondenţa vine pe descărcătorul acela.
Scanează-le şi vezi la ce etaj trebuie să ajungă.
Pune-le în cutiile de tablă şi îndeasă-le pe tuburile cu acelaşi număr.
- Ai priceput ? - Aşa cred.
Locul ăsta îmi aminteşte de atelierul lui Moş Crăciun,
doar că aici miroase a ciuperci şi toţi par să-mi dorească răul.
Greenway vine mâine, aşadar ce avem ?
Eu şi Morris ne-am pus mintea la contribuţie
şi cred că avem o idee foarte bună.
Grozav, care ?
O să-ţi placă, e fantastică.
Care e ?
Imaginează-ţi...
îl aducem pe Miles Finch.
Acel Miles Finch ?
Duhul de aur.
A scris mai multe poveşti clasice decât dr Seuss !
Nu va fi uşor, dar merită încercat.
Voi doi, scriitorii mei cei mai buni, echipa mea de şoc amuzant,
veniţi să-mi sugeraţi ideea să angajez un alt scriitor ?
Da.
Miles Finch !
Îmi place.
Apoi am mers prin cele şapte întinderi ale pădurii de acadele,
am traversat învolburata mare de şerbet...
Ce tare suge !
E minunat !
E formidabil cum...
Suge foarte tare !
Tu cum ai ajuns aici ?
Condamnare la locul de muncă.
Pui sirop în cafea ?
Eu de ce nu m-am gândit, pot încerca şi eu ?
- Eşti invitatul meu. - Foarte generos din partea ta.
Îmi place siropul.
Ce-mi place...
Ştiu că sunt ca o placă stricată, dar noi suntem amici.
Eşti cel mai bun prieten al meu. Asta eşti, prietenul meu.
Ştii, Buddy, nimeni de aici nu mă ascultă.
- Am nişte idei tare bune. - Te cred.
Ştiu, te ascult, ai idei grozave.
- Trebuie să merg odată cu valul. - Bravo, mergi cu valul.
- Nu, trebuie să ies din val ! - Şi ieşi din val.
Tocmai valul m-a adus aici.
Am 26 de ani şi n-am realizat nimic.
Eşti aşa de tânăr...
Tatăl meu a devenit meşter abia la 490 de ani.
La 490 de ani ?
Hai să ne gâdilăm !
Cartea mea favorită este Murăturile lui Gus.
E existenţială şi totuşi e aşa accesibilă...
Dle Finch, aici Eugene Dupris.
Sunt emoţionat chiar dacă vă vorbesc prin acest telefon.
Miles, ce părere ai, vii mâine aici ?
Mâine vă ofer cinci ore, niciun minut în plus.
E minunat.
Aş dori ca un Mercedes 500 S negru să mă aştepte la aeroport.
Vreau ca temperatura din maşină să fie exact de 22 de grade.
Putem face asta.
Dle Hobbs ? Avem o problemă jos.
- Poftim, cum aţi spus ? - Deborah, închide.
Nu mă puneţi în aşteptare.
Avem o problemă în camera de sortare a corespondenţei.
Debra, închide !
- Gata, eu închid ! - Miles !
Mâine sunt acolo. 22 de grade.
Chuck de la corespondenţă trebuie să vă vorbească.
Ce este, Chuck ?
Ce-i aşa important acolo încât trebuia să mă întrerupi ?
Bună.
- Arăţi miraculos. - Şi tu la fel.
Mulţumesc.
- Ce-ai vrea să facem ? - Am câteva idei.
Trage-o spre tine şi ia o sorbitură.
Nu te uita.
Ei bine ?
Are gust de cafea proastă.
Chiar e o cafea proastă.
Ba nu, e cea mai bună cafea din lume.
Secretul e să nu-ţi prinzi mâna în uşă !
Şi să nu închizi ochii, fiindcă ţi se face rău !
Poţi să intri când vrei tu !
- Ce faci ? - Ţopăi !
Încă unul ! Priveşte cât e de mare !
Vino cu mine.
Maşinile galbene nu opresc niciodată.
Ăsta e unul mare.
- Îmi pare rău. - Ai ratat !
- Cum adică am ratat ? - Ai ratat.
- Ăsta e Finch. - Miles Finch !
Miles Finch.
În regulă, să-i dăm drumul.
Miles, ne bucurăm că ai venit.
- Eu sunt Walter Hobbs. - Da, să rezolvăm şi să începem.
Poftim.
Minunat.
Ce aveţi la ora actuală ?
Ne gândeam la ceva de genul următor...
să începem să discutăm despre o micuţă roşie.
A dus-o greu la fermă din cauza iepurilor, şi...
Fără roşii, prea vulnerabil.
Deja copiii sunt vulnerabili.
- Vedeţi ? V-am spus eu... - Şi fără ferme.
Toată lumea bagă în faţă ruralul provincial.
O carte despre o fermă e doar un zgomot difuz.
Dar ce ziceţi de asta ?
O tânără familie de sparanghel
e conştientă că miroase ciudat atunci când face pipi.
Se pare că noi avem doar legume.
Timpul ne presează, aşa că, dacă aveţi ceva...
Am vreo cinci sau şase începuturi grozave.
Am o idee anume care îmi tot obsedează mintea.
E una din acele idei despre care spui... Da !
Grozav, o putem auzi ?
Începem cu prima pagină, imaginaţi-vă asta...
- Avem... - Tată, sunt îndrăgostit !
Sunt îndrăgostit şi nu-mi pasă cine află !
Buddy, nu acum.
Întoarce-te în groapa ta, o să vin eu la tine.
Nu ştiam că aici lucrează şi elfi !
Eşti hilar, prietene.
El nu... Reveniţi la poveste.
- În legătură cu titlul... - Moşul ştie că ai fugit din Atelier ?
Râdem toţi de ne prăpădim.
Ai împrumutat un ren ca să ajungi aici ?
Buddy, întoarce-te la subsol.
Ascultă, tăntălăule,
am multe aventuri într-o săptămână decât ai avut tu în întreaga viaţă.
Am reşedinţe în Los Angeles, Paris şi Veil,
fiecare din ele cu o plasmă de 70 de inci.
Îţi sugerez să-ţi ştergi rânjetul ăla de pe faţă
înainte să vin la tine să ţi-l şterg eu !
Te simţi puternic, amice ? Mai spune-mi o dată că sunt elf !
E un elf furios.
Ia te uită !
Nu eram pregătit pentru asta.
Mai spune-mi o dată că sunt elf !
- Fă-mă elf ! - Eşti un elf.
Miles, iartă-mă, se crede elf.
Miles, ascultă-mă !
Probabil era un elf de la Polul Sud.
Cară-te de aici !
- Unde vrei să mă duc ? - Nu-mi pasă unde te duci.
Nu-mi pasă că eşti un elf, nu-mi pasă că eşti ţăcănit,
nu-mi pasă că eşti fiul meu !
Cară-te din viaţa mea, acum !
- Bună, eu sunt. - Emily, nu pot vorbi acum.
Spune-mi cum a decurs întâlnirea.
O să întârzii ceva mai mult.
Să nu stai prea mult, Walter, e Ajunul Crăciunului.
Trebuie să închid, bine ? Te iubesc.
Salută-l pe Buddy.
- Ce-i ? - Walter, am scăpat.
Am găsit asta în sala de şedinţe.
- Ce este ? - E agenda lui Miles Finch.
E înţesată de idei geniale.
Priveşte asta !
Iar cea mai bună idee a lui e o piersică ce trăieşte la o fermă.
Ce-i mai vulnerabil ca o piersică ?
- Şi ce facem ? - Pornim cu prima idee, e genială.
- Cât timp mai avem ? - Cam 45 de minute.
Să încercăm să finalizăm planşeta poveştii.
- Hai, la treabă ! - Să încercăm.
Nu staţi aici ca să creaţi planşeta, mergeţi şi creaţi-o !
Îmi pare rău că v-am stricat vieţile
şi că am îndesat unsprezece fursecuri în aparatul video.
Locul meu nu-i aici, nu-i nicăieri.
Nu vă voi uita niciodată. Al vostru, iubitor, Buddy.
Salut, Buddy.
Buddy ?
După cum ştiţi, avem nevoie de o mare lansare
ca să repunem compania pe picioare.
Cred că vorbesc în numele tuturor atunci când spun
că trebuie să fie ceva bun.
Înainte de a trece la povestire, daţi-mi voie să încep cu coperta.
Imaginaţi-vă asta...
Tată, trebuie să vorbesc cu tine !
- Michael, ce este ? - Buddy a fugit.
- Cum ? - A scris ceva.
Sunt speriat, tată, a fugit.
Lasă-mă să termin această şedinţă şi ne gândim după aceea, bine ?
La ce să ne gândim ? Buddy ţine la toată lumea.
Tu nu ţii decât la tine.
Michael...
aşteaptă.
Va trebui să reprogramăm asta, dle Greenway.
Nu am timp să reprogramez, trebuie să aud acum.
Băiete, va trebui să mai aştepţi.
Nu-i spune fiului meu ce să facă...
Chiar nu putem face asta altă dată, dle Greenway ?
Am zburat până aici ca să aud povestea şi asta intenţionez.
Va trebui să mai aştepte.
Hobbs, dacă vrei să-ţi păstrezi slujba, o să-mi prezinţi cartea acum.
Mai du-te dracu.
Da, du-te dracului !
Hobbs !
Hobbs, dacă pleci, eşti un om terminat aici!
Eşti terminat !
Locul meu nu e nicăieri.
Buddy !
Buddy, unde eşti ?
Dii, Prancer !
Sus, Vixen, sus !
Moş Crăciun ?
Haideţi, sunteţi în stare !
Sus, sus !
Tată !
Michael, unde te duci ?
- Moş Crăciun ! - Înapoi, şmechere !
Îmi sperii renii.
- Buddy, tu eşti ? - Eşti teafăr ?
Ce mă bucur să te văd !
Crăciunometrul a indicat brusc zero. Nu mai există spiritul Crăciunului !
Şi ca să pună capac, motorul s-a stricat deasupra Vermontului.
Am nevoie de ajutorul unui elf.
Eu nu sunt un elf, Moşule.
Eu nu pot face nimic bine.
Buddy, eşti mai elf decât toţi cei pe care i-am cunoscut
şi singurul în care aveam încredere să-l las să lucreze noaptea la sanie.
Serios ?
Serios.
Vrei să mi-o repari, Buddy ?
Voi încerca, tata m-a învăţat.
Mai întâi trebuie să găseşti motorul. S-a desprins de sanie, zace pe-acolo.
- Motorul ? - Da, motorul !
Aleargă, Buddy ! Aleargă, elfule !
Mă aflu aici, lângă Central Park, şi nu e clar ce s-a petrecut,
dar autorităţile au închis parcul şi chiar acum îl eliberează.
Singurul aspect asupra căruia au căzut toţi de acord
este faptul că au văzut ceva căzând din cer.
Un martor ocular pretinde că a văzut totul.
Mă plimbam şi am văzut acest obiect, de fapt mi l-a arătat fiica mea.
Deci fiica l-a văzut ? Scumpo, ce-ai văzut căzând ?
Era sania Moşului !
Iată, era sania Moşului !
Moş Crăciun e în Manhattan.
Scuze că întrerup legătura, Charlotte,
dar postul nostru tocmai a primit o înregistrare efectuată de un amator
pe care ar fi cazul să o vedeţi.
Se pare că un ciudat îmbrăcat ca un elf se plimbă în voie prin Central Park.
Charlotte, nu ştiu dacă acesta e genul de ştiri difuzat în Buffalo,
dar aici, la Postul New York One, noutăţile au prioritate.
Ce-i asta ?
- L-aţi găsit ! - Buddy !
Trebuie să-ţi spun ceva.
Nu, Buddy, eu am ceva să-ţi spun, chiar acum.
N-am vorbit serios acolo, nici măcar un cuvânt.
Ştiu că eşti puţin...
dezechilibrat din punct de vedere chimic,
dar ai avut dreptate în multe privinţe.
Nu doresc să pleci.
Eşti fiul meu şi te iubesc.
Buddy, tu ce voiai să-mi spui ?
Aşa-i ! Vino cu mine.
Mă aflu acum alături de un alt martor ocular,
care are propria versiune despre cele întâmplate.
- Domnule, ce aţi văzut ? - Eu cred că eşti minunată, Charlotte.
Am văzut ceva prăbuşindu-se exact în mijlocul Central Park.
- Eşti o ştiristă grozavă. - Mulţumesc.
Îmi puteţi spune mai multe despre obiectul căzut din cer ?
Da, ochii tăi rostesc povestea, asta îmi place, ai o gură grozavă.
Obiectul căzut aici e uimitor, toată lumea parcă a înnebunit.
Conform autorităţilor, zona a fost eliberată.
Doar rangerii parcului au rămas în incintă.
Aceste forţe sunt bine antrenate, dar arareori au parte de acţiune.
Unii i-au acuzat că sunt prea zeloşi atunci când intră în acţiune,
iar tacticile de control ale mulţimii aplicate la concertul Garfunkel din `85
sunt încă sub incidenţa anchetei.
Ştiam eu că-l vei găsi, dle elf !
Pune-l repejor la loc, trebuie să plecăm !
Bravo !
Aşadar, dumneata eşti...?
- Moş Crăciun. - Aşa e.
Eşti amabil să-i dai asta întâiului tău născut ?
Desigur.
- Iar întâiul meu născut e un elf ? - De fapt, sunt adoptat.
Michael, vrei să-mi deschizi trapa ?
Aşa, mulţumesc.
Aşadar, tu chiar eşti Moş Crăciun ?
Niciodată nu poţi fi sigur, copile.
Spune-mi, Michael, ce-ţi doreşti de Crăciun ?
Mi-am dorit un skateboard.
Parcă nu era un simplu skateboard.
Era un hufboard, priveşte aici !
Asta scrie aici.
Du-te şi vezi !
Ce s-a întâmplat ?
Mi-ai făcut sania să zboare.
Cum adică ?
Înainte să montez turbina cu reacţie, zburam doar cu spiritul Crăciunului.
Tu credeai în mine, îmi făceai sania să zboare.
Dacă tu eşti adevăratul Moş Crăciun, adu aici nişte camere de filmat.
Toată lumea va crede în tine, iar sania ta va zbura, nu ?
Spiritul Crăciunului stă în credinţă, nu în vedere.
Dacă toată lumea m-ar vedea, totul ar fi pierdut.
Fotografii mă vânează de ani de zile.
Priviţi !
O, nu.
Sunt rangerii din Central Park.
Tată, Michael, am un plan.
Aşteaptă, Michael ! Lista mea !
Adu-mi lista înapoi imediat !
Dă-mi haina dumitale.
Dna Crăciun mi-a croit-o !
Iată-mă, aici sunt !
Pardon ! Mulţumesc ! Scuzaţi !
- Autorităţile n-au descoperit vreun ren ? - Nu, niciun ren.
- Nici clopoţei de sanie ? - Nici clopoţei.
- Elfi ? - Mă scuzaţi, vă rog.
El e, adevăratul Moş Crăciun !
Sania nu-i zboară fiindcă nimeni nu mai crede în el !
Ai văzut ceva în parc ?
E acolo, Moşul are nevoie să credem în el
Pot dovedi că există, aici am lista lui !
Încă o confirmare că Moşul a fost văzut în această seară.
Avem lista celor cuminţi şi a celor obraznici.
Lynn Kessler îşi doreşte un set de păpuşi Power Puff.
Mark Weber vrea o chitară electrică.
Carolyn Reynold îşi doreşte o păpuşă vorbitoare.
Mulţumesc, Buddy.
Dirk Lawson îşi doreşte o zi relaxată la un centru de înfrumuseţare.
Trebuie să fiu un alt Dirk Lawson.
Dave Kepler vrea pantofi Nike cu amortizoare de şoc.
Se pare că povestea evoluează...
Avem confirmarea că Moşul a fost văzut,
fiindcă lista lui se află chiar aici.
Pe tine cum te cheamă ?
Sunt Charlotte Denon, de la New York One.
Charlotte Denon îşi doreşte un inel de logodnă de la Tiffany,
iar iubitul ei
să nu mai stea pe gânduri şi s-o ceară odată !
Avem energie !
Charlotte !
Charlotte ?
Reporniţi camerele de filmat !
- Cine te-a învăţat să spui asta ? - Adevăratul Moş Crăciun.
Trebuie să reporniţi camerele, are nevoie de ajutorul nostru !
- Michael, eşti bine ? - Da, sunt bine.
Dar Buddy are nevoie de ajutorul nostru,
sania Moşului nu mai zboară fiindcă nu mai există spiritul Crăciunului.
- Michael ! - Mamă !
Michael !
Eşti bine ?
Sunt bine.
Cel mai bine împarţi a Crăciunului bucurie,
când cânţi foarte tare şi cu multă veselie.
Buddy, trebuie să plecăm, urcă acum !
Moşule, încă n-am terminat cu motorul !
Nu mai pot aştepta !
- Dii, Dancer ! Dii, Prancer ! - N-am terminat cu motorul !
E în regulă, porneşte, te ajung din urmă !
- Să ştii că Buddy n-a minţit. - Crăciun fericit !
- Moşule, nu pot ! - Nu te mai prosti, urcă odată !
Moşule, de ce ne urmăresc ?
I-am trecut pe lista obraznicilor şi nu mi-au iertat-o niciodată !
Mai bine fiţi atenţi Mai bine n-aţi plânge
Mai bine fiţi isteţi Şi vă spun eu de ce
Moş Crăciun soseşte în oraş.
Sus, sus !
Buddy, ne mai trebuie energie, altfel ne vom prăbuşi !
El face o listă O verifică temeinic
Va şti cine-i cuminte şi cine-i obraznic
Moş Crăciun soseşte în oraş
Te vede când adormi Şi ştie când eşti treaz
Ştie când eşti obraznic Aşa că fiţi cuminţi
Mai bine fiţi atenţi Mai bine n-aţi plânge
Mai bine fiţi isteţi Şi vă spun eu de ce
Moş Crăciun soseşte în oraş.
Dii, Dancer !
Trage tare, Dasher !
Sunt prea bătrân pentru meseria asta.
Acum !
Motorul s-a dus !
Ne-am ars !
Deocamdată nici urmă de Moş Crăciun,
dar colinde spontane au izbucnit aici, în faţă la Central Park.
Să le ascultăm.
Te vede când adormi Şi ştie că eşti treaz
Ştie când eşti obraznic Aşa că fiţi cuminţi
Mai bine fiţi atenţi Mai bine n-aţi plânge
Mai bine fiţi isteţi Şi vă spun eu de ce
Moş Crăciun soseşte în oraş.
Încă puţin !
- Stai puţin... tu nu cânţi. - Ba da, cânt.
Ba nu, mişti doar buzele.
Moşule !
- Michael, şi de ce-i aşa important ? - Tată ?
Moş Crăciun soseşte în oraş !
Aşa, frumoşii mei !
La revedere !
Exact ca pe vremuri !
Charlotte ?
Nu vom şti niciodată ce s-a întâmplat în acest Ajun
în Central Park.
Crăciun fericit !
Şi astfel, cu puţin ajutor, Buddy a reuşit să salveze Crăciunul,
iar spiritul său i-a salvat şi pe alţii.
Pe vechii prieteni să nu-i uităm Şi de ei să ne amintim...
Pe vechii prieteni să nu-i uităm...
Walter şi-a înfiinţat propria editură.
Prima sa carte a fost scrisă
de un apreciat autor de literatură pentru copii.
Cartea s-a numit Elful,
o poveste de ficţiune despre Buddy, un elf adoptat
care a fost crescut la Polul Nord,
a venit în New York, a mâncat spaghete,
a lucrat într-o strălucitoare cameră de sortare a corespondenţei,
iar în cele din urmă a salvat Crăciunul.
Am străbătut cele şapte întinderi împădurite cu acadele,
am trecut învolburata mare de şerbet,
iar apoi am trecut prin tunelul Lincoln.
Cât despre mine, nu mă pot plânge,
Buddy mă mai vizitează câteodată.
Mulţumesc, Jovie, eşti o dulce.
Cu multă plăcere, tată elf.
Vino încoace, mititelule.
Tatăl elf vrea să te vadă.
Buddy !
SFÂRŞIT ulce.
SFÂRŞIT
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro
www.OpenSubtitles.org