Am visat că voi întâlni un om strălucitor.
I-aş fura respiraţia.
Şi el, la rândul lui, m-ar fura departe,
de la urâţenia din jur, într-o lume secretă a noastră.
Claire? Oliver?
- Trezeşte-te, somnorosule! - Pune-mă jos!
Nu, tradiţia este tradiţia
şi merită să fii tratată ca o prinţesă.
Îţi dai seama că participăm
la o răpire simbolică, care se întinde
până la fondarea Romei.
Despre ce vorbeşti?
În memoria femeilor sabine,
care au fost luate cu violenţa de către romani.
Totul îţi aparţine, acum, animalul meu.
Claire, Oliver, asta e Elizabeth.
Bine ai venit acasă, Elizabeth!
Acasă.
Nu pot să cred că sunt, în sfârşit, aici.
Unde doriţi să serviţi cina?
La etaj. Mulţumesc, Claire.
Oliver!
Îţi plac orhideele albe?
Le iubesc.
Ce zici de crini?
Sigur.
Eşti norocoasă.
Vrei un cognac?
Nu, mulţumesc, Claire.
Eşti sigur?
Da.
Asta e tot pentru astăzi, mulţumesc.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Noapte bună, Claire.
Cred că acestea sunt toate
piesele tale preferate.
Pot să stau aici o vreme?
Nu acum, dragă. Mai sunt multe de văzut.
- Bună, Oliver. - Bună dimineaţa.
- Bună dimineaţa, Claire. - Bună dimineaţa.
Claire!
Pe aici!
Ce este în această cameră?
Tu eşti soţia mea şi am încredere în tine implicit.
Asta sună ameninţător.
Tot ce ţi-am arătat
arta, bijuteriile, hainele, banii din seif,
totul este pentru tine.
Singură cameră în afara limitelor este aceasta.
Promiţi să nu intri?
Dar nici măcar nu pot intra în camere fără tine.
Sigur că poţi.
Cititorii biometrici sunt programaţi
pentru două amprente digitale,
a ta şi a mea.
Nimeni altcineva.
Acestea sunt camerele noastre pentru a ne juca.
Trebuie să plec, la prima oră a dimineaţii.
Lucrul contează.
În luna de miere?
Nu este ideală, ştiu, dar este doar pentru o zi.
Îţi va oferi timp să te familiarizezi
cu casa.
Vei fi o fată bună, nu-i aşa?
- V-aţi hotărât la prânz? - Uh, um...
Nu, nu mi-e foame.
Ar trebui să mănânci.
Bine, nu ştiu.
Poate că doar o salată uşoară este bine.
- Şi ce ţi-ar plăcea? - Surprindeţi-mă!
Uh, bine, cu... avocado şi roşii.
- Şi de băut? - Doar apă, mulţumesc.
Nu, um, aş putea un milkshake?
Cu... ciocolată.
Ce e amuzant?
Nimic. Un milkshake de ciocolată este alegerea perfectă.
Claire!
E în regulă dacă te întreb ceva?
Întreabă!
Lucrezi aici demult?
Da.
- Pentru Henry? - Da.
E ridicol de inteligent, nu-i aşa? E ..
IQ-ul său, mintea lui este... este extraordinară.
- Da. - Mm.
De ce ar alege o fată ca mine să se căsătorească?
Sunt foarte...
comună.
Nu ştiu.
Satie şi-a întemeiat propria religie. ştiai asta?
El a fost compozitorul oficial al Ordinului Mistic,
din Trandafirul şi Crucea Templului şi al Graalului,
fondată de ocultistul Joseph Peladan.
Dar au căzut
şi Satie şi-a fondat propria religie.
L'Eglise Metropolitana d'Art de Jesus Conducteur.
Scuze.
Cred că găseşti acest lucru incredibil de plictisitor. Iartă-mă.
Nu, nu, este foarte interesant.
Pot continua, uneori.
Vino aici!
Este treaba ta să mă faci să tac.
Sunt ca un băieţel în jurul tău.
Nu mă pot ajuta.
Cum merg chestiile tale la lucru?
- Bine. - Aia este bună.
Focul a fost lăsat în mod corespunzător.
- Cum a fost ziua ta, aici? - A fost bine.
Sunt atât de multe.
Nu m-am gândit la aspectele practice
de a conduce o astfel de casă mare.
Um...
Am încercat să dau un telefon, ieri,
dar linia a murit.
Da, asta se întâmplă tot timpul aici.
- Oh. - Pe cine ai sunat?
- Pe sora mea. - Oh.
Ce s-a întâmplat?
Nu ştiu.
Ştiţi că sunt un pic cam stângace.
- Eşti acum? - Da.
Sper că nu te dezamăgeşte.
Cum ai putut să mă dezamăgeşti vreodată?
Doar dacă credeai că sunt...
suavă şi elegantă, tot timpul.
Eşti aşa o mincinoasă, încât e înfricoşător.
- Ce? - Îţi spun Bluff (Păcălitoarea).
Hm, nu sunt sigur că ştiu despre ce vorbeşti.
Cred că ai fost mereu suavă şi elegantă.
Ce spui, să trimitem slujitorii departe
şi să petrecem restul zilei în pat?
Cum rămâne cu plimbarea pe lac?
Ne putem plimba, mâine.
E o calitate foarte coruptibilă a ta, Elizabeth.
Nu te-am rănit, nu-i aşa?
Singura măsură a unei acţiuni...
este consecinţa ei.
Elizabeth, animalul meu!
Nu meritaţi asta,
dar tu nu m-ai ascultat.
- Te rog! - Te rog?
Nu ştiu ce crezi că am văzut.
Nu cred că ai văzut.
Asta s-a întâmplat,
ce se va întâmpla.
Te rog!
Asta e destul de adâncă, Henry.
Henry?
Oliver.
Lasă-mă să te aud spunând că s-a terminat. Te rog!
Nu sunt de acord.
Dar m-ai privit în ochi şi ai spus...
Nu-i aşa!
Vreau un calm absolut. Putem reuşi asta?
Vrei să fii prins?
Nu este o opţiune pe care o consider cu adevărat.
E doar o chestiune de timp. Cu siguranţă, eşti încă destul de lucid să recunoşti
- ...acest fapt! - Singurul...
Singura cale prin care suntem prinşi
este dacă insistaţi să vă ascundeţi pe coridoare,
uitându-vă, în mod semnificativ, la ele.
Nesimţitule!
Asta a mers bine.
Nu te-ai atins de mâncare.
Crezi că este posibil ca
substanţele să aibă viteza proprie?
- De exemplu? - Ouăle!
Ouăle.
Pentru că-şi schimbă forma, oul.
Întreaga sa funcţie este să devină altceva.
Continuă să dispară
şi reapare ca ceva nou.
Nu mă pot gândi la nimic altceva în lume,
cu acest altruism material.
Altruismul material este altruismul moral.
Exact.
Amuzant e că oul ar trebui să fie un simbol al sufletului.
Nu crezi?
Am auzit că ai o migrenă. Îmi pare rău.
Să nu vorbim despre asta. Aşezaţi-vă!
Mă pot întoarce mâine.
Nu, sunteţi aici, acum. Vrei o băutură?
Ei bine, ce mai ai?
Scotch. Sper că nu ajunge direct la cap.
Mm-hmm. Voi avea ceea ce aveţi.
Sunt legate de stres, nu? Migrenele?
Da, pot fi.
Sau tensiune din exerciţiu...
lipsa de somn, hipersensibilitate la lumină.
Ar putea fi multe lucruri.
Aş sugera aer proaspăt şi plimbări lângă ocean,
dar tu eşti doctorul.
Trebuie să fii mai mult decât un doctor
pentru a înţelege mintea unei persoane.
Trebuie să fiţi un sfânt sau un profet.
Cum e minunata ta soţie?
- Tânără şi frumoasă. - E acasă?
Da, trage un pui de somn.
Tinerii au nevoie, astăzi, de somnul de frumuseţe.
Cât de glorios este să fii tânăr şi minunat...
La ce te gândeşti, Frank?
- La nimic. - Pari îngrijorat.
Este totul în regulă?
Departamentul e investigat
pentru acceptarea plăţilor.
Birocraţii vânează scalpurile pentru puritate.
Am fost cruţat, dar am
un cuplu de colegi care îi cam trec apele.
Trebuie să depuneţi mărturie împotriva colegilor.
Nu am de ales.
Nu mă aştept la asta.
Puteţi fie să torturaţi, fie să fiţi torturaţi.
Nu există o a treia alternativă.
În cele din urmă, mai bine să fii torţionar.
Nu crezi?
Nu eşti cam cinic?
- Da, Oliver. - Ţi-am făcut ceva.
Ai putea să nu mai faci nişte lucruri? Ar fi tare bine.
De ce stai, dacă eşti atât de nefericit?
Ştiu lucruri pe care nu le ştiţi. Aşa rămân în siguranţă.
Pentru că îl iubeşti. Întotdeauna l-ai iubit.
Pot să văd de ce crezi asta.
Şi nu o lua în nume de rău,
dar eşti copil
şi nu ştii despre ce vorbeşti.
Ştiu atât de mult şi este mai mult decât pare.
Nu suntem premiul.
Suntem momeala.
Mulţumesc, Oliver.
Pot fi singur acum?
Am visat că voi întâlni un om strălucitor.
Mi-aş fura respiraţia
şi el, la rândul meu, mă fură de tot ce era urât
într-o lume secretă a noastră.
Claire? Oliver?
Îţi dai seama că participăm
într-o răpire simbolică, care se întinde tot timpul înapoi,
la întemeierea Romei.
Henry, ce este acolo?
Tot ce ţi-am arătat e al tău.
Toată arta, bijuteriile, hainele
banii din seif, sunt toate pentru tine.
Singură cameră, în afara limitelor, este aceasta.
Asta-i tot ce-ţi cer.
Poţi face asta pentru mine?
Da, desigur, dar ceea ce este acolo...
Să spunem că este singura cameră din casă
numai pentru mine... pentru munca mea.
Promiţi să nu intri?
Cred că soţii şi soţiile ar trebui să fie întotdeauna sinceri.
Nu eşti de acord?
Punctul meu precis.
Deci, dacă este important pentru tine...
Este.
Promiţi?
Îţi promit.
Trebuie să plec la prima oră a dimineţii.
- Lucrul contează. - În luna de miere?
Nu este ideală, ştiu, dar este doar pentru o zi.
Dă-ţi timp să te obişnuieşti cu casa.
Vei fi o fată bună, nu-i aşa?
Nu puteam să dorm.
Unde este Henry?
În pat.
Am uitat cât de mult ştie.
La ce te uiţi?
Nu mă uitam la nimic.
Îmi pare rău, nu am vrut să...
Sunt doar curioasă, atâta tot.
Despre ce?
Tot.
Uneori mi se pare că mintea
este doar o întrebare, după alta.
Tu, de exemplu.
Pe mine?
Sentimentul tău de încredere...
Te-ai înfricoşat vreodată?
- Elizabeth... - Elizabeth?
În bucătărie, dragostea mea!
Elizabeth, ascultă...
Claire, ce cauţi aici?
Am uitat ceva.
L-ai găsit?
Da.
Noapte bună.
Claire?
Oliver?
Bună dimineaţa, iubirea mea.
Ai avut un vis rău?
- Cât este ceasul? - Ora prânzului.
Nu te-au auzit.
Probabil, ai fost foarte obosită.
Ai stat târziu?
M-ai lăsat singură.
I-am dat lui Claire şi lui Oliver o zi liberă.
Revin imediat.
- La ce te gândeşti? - Ce?
Am întrebat la ce te gândeşti.
Nu ştiu.
Nimic.
Ştiam că vei spune asta.
De ce? La ce te gândeşti?
Totul se face după tipare.
Odată ce poţi prezice modul în care o persoană va acţiona,
poţi afla cum să le controlezi.
Oh, Henry, ce faci?
Pot avea puţină intimitate!
Vom avea intimitate...
înainte de ultimele noastre ritualuri.
Ce?
Soţul şi soţia ar trebui să fie mereu sinceri.
Cuvintele tale.
Dar n-am făcut nimic rău.
Tu m-ai ascultat.
Haide!
Uşor!
Uşor, nu?
Este ok.
- Serviciile de urgenţă. - Bună?
Sunt blocată.
Sunt blocată în casă. Îi casa mea.
Eşti rănită?
Nu, nu sunt rănită, dar eu... Nu pot deschide nicio uşă.
Sunt blocate de un mecanism
şi... nu funcţionează.
Un moment, vă rog!
- Eşti încă acolo? - Da.
Deci, sunteţi închisă?
Da. Poţi, te rog, să mă ajuţi?
Poţi să-mi spui numele, te rog?
Elizabeth.
Şi numele dvs. de familie?
Kellenberg.
Ce este... Care este adresa?
- Am nevoie de o adresă. - Nu ştiu adresa.
Eu... trebuie să plec.
Bună dimineaţa.
Unde este Henry?
La etaj.
Nu se simte bine.
Se odihneşte.
Serviciile de urgenţă.
Am nevoie de...
Dacă te duci la uşă,
nu te pot proteja de poliţie.
Scuză-mă?
Vreau să înţelegi că e o prostie să încerci.
Ştiu că e mort.
Unde este corpul?
- Elizabeth! - A încercat să mă omoare.
Te cred.
- Este sus. - Du-mă!
Mă protejam singură.
Ştiu.
Henry avea multe trucuri în geanta lui.
Un bărbat strălucit cu o minte strălucitoare.
Aşa cum ţi-ai imaginat în visul tău de basm,
îi furai respiraţia şi el o va fura pe a ta.
Departe de orice-i urât...
- ...într-o lume secretă a noastră. - ...într-o lume secretă a noastră.
Cum ai putut să ştii asta?
Cât îţi aminteşti din copilărie?
M-am îmbolnăvit foarte mult... în spital.
Părinţii mei au murit într-un accident de maşină.
Am fost crescută într-un orfelinat.
Ăsta este acolo, unde dorm.
Ai fost acolo până la vârsta de 8 ani.
Ai avut o profesoară, doamnă Merger
şi un paznic francez...
- Chuck-uri. - Chuck-uri.
Foarte bine.
Toate acestea s-au întâmplat.
Vezi, nu este o ştiinţă exactă, biogeneză.
Claire e mult mai potrivită decât mine, ca să răzbească.
Ea avea grijă de condiţionarea ta.
E destul de inteligentă.
Oliver...
ce sunt eu?
Ai intrat în camera în care ţi-a spus să nu intri.
Nu-i aşa?
Da.
Ceea ce am văzut, nu înţeleg.
Te-ai văzut pe tine.
Da.
Ceea ce ne aduce la singura întrebare care merită întrebată.
Ai fost gătită în acea cameră, ca un ou.
Şase exemplare genetice, identice.
Elizabeth numărul cinci, din recolta Elizabeth.
Asta eşti.
Maşină.
Ce?
Poţi vedea culoarea?
Este...
Este neagră cu o lumină roşie, în partea de sus.
- La dracu! S-a mişcat repide. - Cine e?
Detectivul Locotenent Logan, singurul prieten al lui Henry.
- A... şi ce vrea? - Vrea să vorbească din nou, cu tine.
Ce vrei să spui cu din nou?
Henry ţi-a explicat, că dormi tot timpul
datorită sindromului de oboseală cronică.
Te va ajuta astăzi.
Faceţi lumină asupra faptului că Henry este un nimic,
şi lasă-l să plece repede.
- Bună dimineaţa, Oliver. - Bună dimineaţa, detective.
- Tatăl tău e pe aici? - La etaj, trage un pui de somn.
Da, de când trage el un pui de somn?
Ştiu, dar se întâmplă. Întreab-o pe Elizabeth!
Oh. Bună din nou.
Doamna Kellenberg, este cu adevărat o surpriză.
De obicei, eu sunt cea care trage un pui de somn, nu?
Henry nu se simte bine.
Începusem să cred că te-a ţinut blocată într-un turn.
E ceva ce vrei?
- Ştii, să bei? - Ce ai?
Oliver, vrei să ne aduci ceva?
- Apă este bine. - Apă, e în regulă.
- Ai probleme? - Ce?
Ai sunat la serviciile de urgenţă?
Când?
Am primit un mesaj pe care l-a dat doamna Kellenberg,
aşa că am venit să o verific.
Vorba, cu siguranţă, călătoreşte repede.
Vorba? Referitor la ce?
Claire se odihneşte spital.
Nu de asta eşti aici?
Ce este în neregulă cu Claire?
Avea o boală cardiacă congenitală.
Ea este cea care a sunat de urgenţe,
iar operatorul cred că a devenit confuz.
Scuzaţi-mă.
Nu ai sunat?
Nu, nu am făcut-o.
A fost Claire.
Ea a sunat.
Lasă-mă să văd dacă am înţeles.
Soţul tău nu se simte bine,
Claire are o inimă slabă,
tu ai sindrom de oboseală cronică
şi Oliver, desigur, este orb.
Acum nu vreau să fiu insensibil,
dar începe să se simtă ca un spital, aici.
- O, Doamne! - L-am omorât?
Da.
Nimeni nu trebuie să se simtă rău.
De ce... De ce ai făcut asta?
Acest ticălos era pe statul de plată a lui Henry.
A prins pe una din voi, în urmă cu trei ani, când reuşise să fugă şi a adus-o înapoi.
Ce crezi că Henry a făcut cu ea?
A ucis-o?
Vezi? Eşti isteaţă.
V-a ucis pe toate.
Pentru asta a trăit.
Henry a fost tatăl tău.
Nu mai e.
Cred că mi se face rău.
Este ok. Este ok.
M-am speriat.
Ce îţi aminteşti după vârsta de 8 ani?
E un gol, nu-i aşa?
Te-a pus, înapoi, în rezervor.
Te-ar duce la momente diferite de terapie fizică.
Îţi umple mintea cu amintiri şi evenimente.
Muzica cu care încearcă să-ţi personalizeze personalitatea,
încercând să te facă modeleze, dar niciodată
de fapt, a experimentat...
Stop!
Vă rog, vreau să mă trezesc, acum!
Te rog, opreşte-te!
Vreau ca lucrurile să revină la normal!
În regulă.
Vreau să mă întorc la luna de miere!
În regulă.
Ajută-mă cu el!
Cred că ar trebui să plecaţi cât mai departe de aici
este posibil, Elizabeth.
Du-te şi împachetează într-o geantă!
- Rămâi? - Trebuie.
Asiguraţi-vă că aţi luat nişte bani din seif!
Veţi avea nevoie de ei.
Um, cât de mult?
Cam atât.
Bine.
Elizabeth?
Sunt aici!
Înainte de a pleca, mă întreb dacă ai putea face ceva pentru mine.
Ce este?
Acest jurnal.
Nu-l pot citi şi am nevoie de nişte informaţii din el.
- E al lui Henry? - A lui Claire.
Hei, ce faci?
Oliver?
Oliver, tocmai m-ai închis? Oliver!
Oliver, dă-mi drumul!
Oliver! Nu! Lasă-mă să ies!
Oliver!
Toată lumea din comunitatea ştiinţifică
ştia despre progresele doctorului Henry Kellenberg,
în cercetarea celulelor somatice.
Dar după pionierat şi brevetarea procesului,
prin care au fost reprogramate celule microRNA,
în codarea TERX2,
el s-a retras miliardar.
Ani mai târziu, din senin,
m-a invitat, să vin să-l văd.
Acesta a fost momentul crucial al vieţii mele profesionale.
Dr. Claire Stratton!
Dr. Kellenberg, aceasta este o onoare.
Ai lucrat la Baxter?
Da, da, un... până de curând.
- Ai fost concediată? - E mai complicat.
Ceea ce am auzit, a fost că aţi refuzat
să vă împărtăşiţi cercetările cu armata.
Dacă informaţiile mele sunt incorecte, îmi cer scuze.
Nu, sunteţi clar informat.
Sunt intrigat de munca ta în neurodegenerare.
Opiniile dvs. despre Progeria se opun, practic, tuturor.
De aceea eşti aici.
Pentru că constatările mele au fost respinse de întreaga comunitate medicală.
Pot să vă ofer o băutură răcoritoare?
Când eram mai tânăr, am avut atât de mult avânt
şi o energie inepuizabilă.
Am fost obsedat de idea
de a fi util generaţiilor viitoare.
Acum, ştiu că istoria va aminti de mine, ca fiind neprietenos.
Cred că amândoi ştim că eşti modest.
Ei bine, istoria va aminti de mine, ca fiind un monstru.
Şi aici intervii tu.
O minte sănatoasă, martoră la activitatea pe care o fac.
- Oliver? - Mi-am terminat temele, tată.
- Bună. - Bună.
Oliver, asta e Claire, un strălucită cercetătoare.
Va rămâne cu noi.
Atât de încântată să te cunosc, Oliver.
Mă bucur să vă cunosc, Claire.
Aveţi un mod anume de a face presupuneri, doctore.
"O minte sănatoasă, martoră la activitatea pe care o face", a numit-o.
Dar cu ce cost?
Sunt un om de ştiinţă pregătit.
Eu respect procesul.
Cred în cercetare, testare, analiză.
şi totuşi, aici eram în mijlocul unei poveşti de dragoste, tragice,
inexplicabilă, incomodă şi imposibilă.
Din... din punct de vedere etic şi moral, nu ştiu de unde să încep.
Da, eu... voi fi răstignit.
- Da! - Da, dar nu pot să nu o fac.
Ştiu de ce am făcut ce am făcut, Claire.
Întrebarea este...
dându-ţi subiecţii umani şi mijloace nelimitate,
poţi să spargi codul?
Poate.
Soţia lui Kellenberg a murit
la scurt timp după naşterea fiului, Oliver.
O tulpină foarte rară a sindromului Werner,
în care WRN-ul ei mutant a degenerat brusc
la o rată ameţitoare.
Bolnav de durere, îi clonase celulele
şi a recoltat şase exemplare.
Complicaţiile au început aproape imediat.
La naştere, doi dintre subiecţi au afişat deja mutaţia.
Pentru a-şi cumpăra timpul,
Kellenberg a făcut ceva şi mai radical.
A personalizat camerele hiperbare în rezervoare criogenice
şi a pus corpurile în animaţie suspendată,
în timp ce căuta un remediu.
Bună dimineaţa, Elizabeth.
Până când m-am alăturat proiectului,
doar patru subiecţi au rămas în viaţă.
Bună dimineaţa, Elizabeth.
Doi ani mai târziu, l-am spart.
Henry?
În fiecare noapte, Henry a înregistrat mesaje
şi a redat muzică pentru subiecţi.
Convins că ideile absorbite în mintea lor
s-ar dezvolta ca amintiri...
am fost dubioasă.
Ce îţi aminteşti după vârsta de opt ani?
Subiectul a apărut, din punct de vedere biologic şi fiziologic,
sănătos, dar dezorientat şi în durere.
Părea să nu-şi amintească nimic, pentru mai mult de câteva secunde.
Da, am fost fericită de trei ori.
Când doamna Merger m-a lăsat să mă joc în grădină, este o dată.
Şi atunci când am avut...
am avut... un milkshake de ciocolată.
A fost bine. Şi apoi...
Graniţele de amnezie se deschideau continuu sub ea
şi în imposibilitatea de a menţine o lume interioară autentică
ea le-ar lega cu ficţiuni amestecate.
Ce este asta?
Nu pot să alerg azi. Nu cred.
Eşti soldat?
Nu, Elizabeth. Sunt eu, Henry.
Henry?
Când ai zburat?
Henry era convins că se va acomoda
şi repertoriul ei de amintiri s-ar potrivi.
Dar tulpina constantă pe mintea ei
a devenit prea mult pentru ca corpul ei să suporte.
Zile mai târziu, cumva, sub supravegherea lui Henry,
ea a descoperit camera de recoltare.
Ce... ce a spus nepoata mea?
- E nepoata ta? - Copila surorii mele.
Are o istorie lungă, tulbure.
Speram că mutarea din oraş o să o ajute, dar...
A făcut nişte acuzaţii destul de bizare.
Este un pericol pentru ea însăşi.
Da, are obiceiul să inventeze poveşti.
Este o fantezistă, mi-e teamă.
Uneori, comportamentul ei poate fi complet ilogic.
Eşti tutorele ei legal?
Eu... sunt singura familie care i-a rămas.
Ei bine, eu sunt ok, să o eliberez,
dar mi-e teamă că trebuie să depun un raport.
Elizabeth?
Uite, îmi dau seama că eşti supărată, dar a trebuit să fac nişte treburi
şi am nevoie de tine, să rămâi.
Îmi cer scuze.
Am sunat la spital.
O ţin pe Claire sub observaţie,
pentru câteva zile.
Se va recupera.
Ai citit jurnalul?
Ştiu că mă auzi.
Ţi-am adus cina.
Voi deschide uşa, acum.
Te rog, nu face nimic nebun.
- Lasă-mă să plec! - Te rog, opreştete!
Te rog!
- Codul! - Ce?
Codul uşii din faţă, care este?
- O voi deschide pentru tine. - Spune-mi codul!
Este ziua ta de naştere. Codul!
Care este data naşterii mele?
0-9-16.
- Mă minţi! - Nu.
Elizabeth, sunt de partea ta. Întotdeauna am fost.
Ştiam că a fost greşit să te închid, dar doar
vroiam să vorbesc cu tine şi nu puteam găsi
alt mod să-ţi spun să fugi din acest loc.
Da, ai dreptate în legătură cu asta.
Ce faci?
Nu trebuie să faci asta!
- Dacă mă minţi... - Deja ţi-am spus.
Vreau doar să mă cunoşti.
Îmi cer sincer scuze pentru trucul copilăresc.
Dar trebuie să termin conversaţia.
- Ce-i faci? - O ţin în viaţă.
La fel ca şi pe tine.
Nu pot să exprim cât de ciudat este să mă simt atât de aproape de cineva
care nu ştie că există
şi apoi să se întâlnească, în cele din urmă.
La sfârşitul zilei, lumea este un conflict
între acuzaţiile pozitive şi cele negative.
Aşa speram, odată ce am fost eliberaţi de el,
că am putea fi sinceri unul cu altul.
De ce nu mă laşi să plec?
Ultimul lucru pe care vreau să-l fac este să te ţin aici, împotriva voinţei tale.
Vreau doar să ai puţină răbdare.
Ia-ţi capul, în timp ce-l o dau peste cap.
Claire face, de obicei, această mişcare.
Când pot să plec?
Am aşteptat atât de mult, să am aceste conversaţii cu tine.
Doar spune-mi când pot să plec!
Odată ce mi-ai spus cât de mult ştia Claire.
Te rog, ajută-mă!
Dacă vrei cu adevărat să-mi faci rău,
nu pot să te ascund de tine, nu-i aşa?
Aveţi acum avantajul.
Atât de curioasă!
Trezeşte-te, Elizabeth!
Dragă, trezeşte-te!
Elizabeth?
Eşti tutorele ei legal?
Eu... sunt singura familie pe care-o mai are.
Ei bine, eu sunt ok, să o eliberez,
dar mi-e teamă că trebuie să depun un raport.
Îmi cer scuze.
Este absolut necesar...
Claire, permite-mi să vorbesc cu detectivul.
Ai trecut prin destule.
Mulţumesc.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Detectivul Logan a tăcut
şi am continuat cu testele noastre.
O săptămână mai târziu, a murit.
Henry, ce s-a întâmplat?
Am găsit-o cu faţa în jos, pe perne.
Cred că s-a sufocat.
- Cum? - Nu ştiu.
Trebuie să facem mai multe teste.
Aflaţi de ce trupul ei s-a oprit.
Întrebările pe care le-am avut, nu le-am pus niciodată.
Parţial, pentru că nu am vrut să cred.
Parţial, pentru că am analizat celulele ei şi
am descoperit că neurodegenerarea s-a întors.
Nu am reuşit.
Fluxul de date care rezultă din secvenţierea mare, pe toată durata...
Toate cele patru mutaţii au fost modificate
numai partea C-terminală a genelor...
...în formă nucleară, datorită genei mutante care are ca rezultat...
...face nucleul instabil...
... instabilitatea celulară apare...
Interesant, după corecţia de scindare,
celulele HGPS arată...
...procesează şi provoacă daunele în sine...
...zece ore, în fiecare zi, pentru următoarele şase luni,
până când am epuizat fiecare combinaţie.
Când s-a întâmplat inevitabilul,
eram gata pentru asta.
Am iniţiat-o.
Cred că ar trebui să oprim maşinile, Claire.
Nu putem face asta.
Nu funcţionează.
Am pierdut atât de mulţi ani din viaţa mea, ca un nebun.
Eram încă un nebun.
Sau un soţ îndrăgostit.
Nu ai nici un drept să fii aşa de bună pentru mine.
În cele din urmă, suntem de acord cu ceva.
Vino aici!
Să încercăm asta, din nou!
O favoare pentru alta.
Ştii ce înseamnă asta?
Nu cred că ştii. Este latină.
Este latină pentru "du-te dracului"?
Înseamnă o schimbare egală.
Îţi dau ceva...
şi îmi dai ceva, în schimb.
Vreau să ştiu ce spune ea despre mine,
în schimbul de a vă spune despre tine.
Dacă nu vreau să ştiu?
Oh, este construit în ADN-ul tău să vrei să ştii.
Este natura ta.
Ce spune ea?
Nu spune nimic despre tine.
Despre ce scrie?
A iniţiat o aventură cu Henry,
după moartea celui de-al treilea subiect.
După ce a sufocat-o.
Avea îndoieli, dar nu a întrebat,
pentru că nu a reuşit să-şi imagineze codul.
Nu a eşuat. A corupt mostrele.
- De unde ştii? - Pentru că îl cunosc.
Deci, ea s-a prins.
Vrei să ştii dacă eşti vindecată?
O favoare pentru alta.
Da.
Ea a inversat neurodegenerarea.
Sunteţi toate ok.
Aţi trăit aici, până la opt ani,
ascunsă de lume, nu a fost niciodată permisă vreo ieşire.
Am fost trimis la internat.
Am revenit în vara în care am împlinit 12 ani
şi am fost doar unul dintre voi, aici,
ca a doua de tip Elizabeth.
Primul a fost omorât.
Tu şi celelalte aţi fost în rezervoare.
Nu ştiam asta la momentul respectiv, bineînţeles.
Am înţeles toate astea, mai târziu.
Ca şi tine, nu mi s-a permis în camera interzisă.
În vara aceea, erai cea mai frumoasă şi
cea mai ciudată creatură pe care am văzut-o vreodată.
Şi cum ai ştiut, dacă eşti orb?
Nu am fost, atunci.
Ţi-am spus toate secretele mele
şi tu mi-ai spus despre coşmarurile tale.
El nu a putut să reziste că
noi am fost împreună, fiind copii.
Şi într-o noapte, v-am spionat pe voi doi,
iar tu stăteai... perfect nemişcată,
ca o păpuşă mică, ţinându-ţi fusta
şi întrebându-l ce face el, la fiecare pas
şi el te săruta peste tot.
Nu puteam să stau, aşa că l-am confruntat.
În noaptea aceea, Henry m-a atacat în somn
şi mai târziu, a susţinut că a fost un incendiu electric
care m-a făcut orb.
Îl urăsc pentru că te atinge,
dar pe tine nu te deranjează deloc.
Nu am fost eu.
Oliver, nu eram eu!
Aşa cum am iniţiat-o,
am terminat afacerea.
Nu că a avut vreodată şansa de a fi ceva
mai mult decât colegii care renunţă la fumuri.
Nu că ar putea vreodată să concureze cu...
Astăzi e ziua de naştere a lui Elizabeth.
Da, îmi amintesc.
Pot să te întreb ceva?
Întreabă!
Ai fost vreodată îndrăgostită?
O iubire intensă şi pasională?
Felul în care juraţi pentru a proteja acea persoană
şi să o îngrijeşti toată viaţa ta?
Până la moarte, te despărţi.
Nu este aceasta o imprimare fină, totuşi?
Când schimbaţi jurămintele de căsătorie,
te înscrii pentru călătoria lungă.
Conflict, durere şi vină
şi singurătate, în boală şi în sănătate, etc.
Nu pentru un accident,
care-l decimează pe iubitul tău, doi ani mai târziu.
Aceasta nu este afacerea pe care aţi făcut-o cu soarta.
Suntem, fiecare dintre noi,
o eventuală tragedie.
Ce vrei, Henry?
- Ce vrei cu adevărat? - Mi-e teamă de ceea ce vreau.
Asta nu te-a oprit niciodată.
Vreau să revin la noaptea nunţii mele.
Vrei să te dai dracului, adorând carnea care niciodată nu îmbătrâneşte.
Acum nu fi proastă, Claire. Nu este aşa.
Vreau să experimentez, din nou, această euforie.
Aş fi vrut să fii cunoscută.
Era adevăratul lucru, o forţă...
De bucurie.
Mi-ai spus de câteva sute de ori.
Înţelegi că nu are legătură cu noi.
Nu mă crezi,
dar am vrut să spun asta, când am spus că nu suntem noi.
Trebuie să o experimentez din nou
şi dacă ai rezerve, Claire...
Dacă simţi rău, de la stomacul meu, este o rezervă.
Bine.
O văd.
Poate ar trebui să pleci.
Suntem definiţi de alegerile pe care le facem.
De ce nu am avut grijă?
Nu găsesc nici o înregistrare despre naşterea lui Elizabeth.
Profesorul Oliver Eccleston era numele
primului dvs. mentor, la Fielding.
Este un pic sentimental, dar asta eşti tu.
Vreau să îmbătrânim împreună,
dar m-am gândit dacă nu vrea
acest corp vechi, degradant.
Dacă-şi doreşte o anume persoană, de care se îndrăgosteşte?
Varianta mai tânără a mea.
Nu e fiul tău, nu-i aşa?
Oliver eşti tu.
Dar nu ştie asta.
O, Doamne!
Trezeşte-te!
- Ce faci? - Spune-mi!
Ce să-ţi spun?
Ştii ce trebuie să ştiu.
Unde ai fost în ultimele două zile?
- Ocupat. - Ce s-a întâmplat cu mâna ta?
- Nimic. - Sângerează.
- Am intrat în ceva. - Oh, sângerezi foarte mult.
A fost ascuţită. Nu se oprea.
Ce scrie ea despre mine?
Crede că eşti Henry.
- Dar nu eşti. - Minţi!
O aud în vocea ta.
Henry i-a arătat certificatul de naştere.
A chemat un doctor.
Tu nu eşti clona lui, eşti fiul lui.
Aşa că poţi să-ţi urăşti curajul, dacă vrei,
dar nu eşti el.
Poţi fi oricine vrei.
L-am urât atât de mult.
Amândoi am făcut-o.
Dar acum nu mai e
şi suntem definiţi de alegerile pe care le facem.
Mă iubeşti, nu-i aşa?
- Mereu te-am iubit. - De ce nu-mi arăţi?
Înveţi repede.
L-ai văzut cum mă atinge.
Te-a făcut foarte gelos.
Acum nu mai este.
Mă poţi atinge.
Amândoi am fost ţinuţi captivi de un monstru.
Merităm ceva bun.
Sunt chiar aici
dar trebuie să te apropii.
- Deci, m-ai putea ataca? - Nu.
Deci, poţi folosi acel foarfece, să-mi tai lenjeria intimă
şi să fiu a ta.
Nu te speria. Nu voi muşca.
Mai aproape.
Îţi pot simţi bătăile inimii.
Bate atât de repede.
Arată-mi că mă iubeşti!
Aruncă foarfecele!
Codul! Codul real al uşii!
- 3-3-1-4-7-4. - Din nou!
3-3-1-4-7-4.
Acum, cheia acestui lucru!
Ar trebui să te omor.
Aş vrea să pot face mai bine.
Urăsc totul la tine!
Încetează! Opriţi-vă, chiar acum!
- Oh, nu! - Elizabeth, mulţumesc lui Dumnezeu!
- Cine eşti? - Eu sunt Elizabeth.
Nu, nu eşti. Henry, cine e?
Henry, nu!
El... el nu este Henry. El este Oliver.
Nu o asculta! Este bolnavă la cap, dragostea mea.
Nu ştiu ce ţi s-a spus,
dar nu e... nu e nimic în neregulă cu mine.
- Este foarte greu. - Deci, vă rog, pune-o jos!
Tu... ai puşca?
Am puşca şi e foarte grea.
Spune-i să o prindă de burtă.
- De ce arată ca mine? - E un impostor.
E foarte periculoasă. Este duşmanul nostru.
Nu, nu... nu ştiu ce ţi s-a spus,
dar tu şi cu mine nu suntem duşmani, da?
El este inamicul. Suntem prizoniere aici.
Ai auzit ce nebunii spune?
El... el nu ne va lăsa să ieşim din casă.
Asta e tot ce vreau să fac. Eu doar... vreau doar să plec.
Dar m-a legat aici. Uite!
Îţi jur. Îţi jur, uite!
- E adevărat? - Da, este adevărat,
dar a trebuit să o împiedic să se rănească.
Insistă să meargă afară.
Nu vrea să creadă că aerul nu este sănătos!
- Ce? Nu! - Prinde-o de burtă!
- Cu faţa la podea! - Nu.
Elizabeth, te rog! Pune-o jos!
Fă-o!
Nu este absolut nimic în neregulă cu aerul, afară.
Cu faţa la podea!
Este jos, Henry.
Acum, ce?
Nu!
Te rog, nu-i face rău!
Elizabeth, pune-o jos! Pune-o jos!
- Pot să explic totul. - Lasă-l să plece!
Spune-i! Spune-i să nu tragă!
Îmi pare rău. Te iubesc atât de mult.
Îl vei omorî.
Nu înţelegi ce se întâmplă cu adevărat.
- Acum, pune-o jos! - Te rog, nu-i face rău!
- Lasă-l să plece! - Tu şi cu mine suntem la fel.
Te rog, te implor!
Ai visat că vei întâlni un strălucit om.
Îi vei fura respiraţia
şi el, la rândul său, o va fura pe a ta,
de la orice urâţenie,
într-o lume secretă a noastră.
Elizabeth ..
Henry?
Sunt aici.
Este totul în regulă?
Credeam că am auzit...
Am renegociat contractul dvs. în beneficiul dvs.
Am încredere că veţi găsi schimbările satisfăcătoare.
Ce i-ai făcut ei?
Există şi un transfer de titlu.
Tot ce am eu va fi al tău,
astfel încât să puteţi continua cercetarea.
Nu aş merge acolo, jos, Claire.
Chem poliţia.
Sună-i! Ce le-ai spune?
A avut loc o crimă?
Cine a murit, doamnă?
Cele mai multe femei urăsc să fie numite doamnă.
De aceea oamenii le numesc.
"Cine a fost ucis? Cineva care a murit cu ani în urmă?
"Eşti intoxicată, doamnă? Ai băut?"
Urmaţi un tratament, doamnă?
Cine eşti tu?
Nu am intenţionat să ucid chiar persoana
cu care mi-am petrecut viaţa încercând să revin.
Doar s-a întâmplat.
Nu este o expresie remarcabilă?
Doar s-a întâmplat.
Elizabeth a fost a mea
şi-a dat propria voinţă liberă pentru mine.
O am în scris
şi ea a murit.
Dar acum...
îmi aduce bucurie...
în afara legii omului,
din realitate, aşa cum o ştim,
prin moarte , iar şi iar...
şi nimeni nu trebuie să ştie despre asta.
Nu simt nicio ruşine.
Nu are nici o consecinţă.
Eşti atât de bolnav.
Poate.
Dar aceste versiuni ale ei
nu sunt Elisabeth a mea.
Şi privirea în ochii lor...
Undeva în ele, ştiau că nu va funcţiona.
Numai prin acţiunea de distrugere a acestora...
în final, le-am simţit reale.
Henry!
Acest lucru trebuie să se oprească.
Indiscutabil.
Voi face tot posibilul, Claire.
Elizabeth!
Bine ai venit acasă, Claire!
Acasă.
Aţi câştigat-o.
Deci, faceţi ceva bun cu ea.
Am visat că voi întâlni un om strălucitor.
I-aş fura respiraţia
şi el, la rândul lui, mi-ar fura-o mie, departe
de toată urâţenia, într-o lume secretă a noastră.
Dar acum sunt trează.
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania