subtitrare realizată de don_dalin
Casa de Pompe Funebre Moreau
ELVIS ŞI ANABELLE
Am închiriat casa din Dealul Bântuit pentru petrecerea soţiei mele.
O să fie mâncare, băutura, fantome
şi poate câteva crime.
Sunteţi toţii invitaţi.
Dacă vă petreceţi următoarele douăsprezece ore aici,
vă dau zece mii de dolari.
sau rudelor dvs. apropiate, în caz că nu supravieţuiţi.
Salut, antrenorule!.
Mă mai ţii minte?
Sunt Elvis Moreau.
Jucăm în echipa ta de baseball.
The Cubs.
Eram genul care cam întotdeauna pierdea mingea.
Adică aproape de fiecare dată când mingea venea în direcţia mea.
A fost nasol.
Dar ştii ce a fost cu adevărat nasol?
Tu, şi marea ta gura împuţită.
Şi acum aud răcnetele tale.
Cine râde la urmă, nemernicule?
Zâmbeşte.
Domnule Moreau.
Doamna Van Hook.
Am venit să mulţumesc tatălui tău
Pentru traba foarte bună făcută cu pregătirea soţului meu.
Mulţumesc. Îi voi transmite.
Este aici astăzi?
Nu, Doamnă. Este ocupat.
Îl văd rar la biserică, de când a decedat mama ta.
Este totul bine?
Da. Mulţumesc de întrebare.
A făcut o treabă extraordinară.
- Condoleanţele mele. - Mulţumesc.
Cum te descurci?
78.
E minunat.
Trebuie să reuşesc sub 72.
O să reuşeşti.
Trebuie să fie sub 72.
O să reuşeşti.
Aşteaptă-mă.
Mai repede mamă, până nu apare cineva şi râde de noi
Stai mai lângă mama ta, Găluşca să încăpem toţi în poză.
Fă odată poza aia!
O să întârzii.
Şi, nu-mi spune "Găluşca"!
Jimmy, chiar aşa de greu e?
Fă-o odată, Jimmy!
Zâmbiţi!
Fir-ar, vine cineva.
Zâmbeşte, Prinţeso şi nu spune prostii.
Sinistru... I-aţi văzut pe ăia doi?
De care vrei, normal sau colorat?
Ce zici de cele mari? Ştiu că-ţi plac.
Păi...
Cât te hotărăşti, eu merg să cumpăr de mâncare pentru cină.
- Vrei ceva? - "MoonPie"
Flori?, Ok.
- Elvis. - Da?
Să nu uiţi de "MoonPie".
Am înţeles.
Ai vreo problemă?
- Nu, nici o problemă. - Nici una?
Hai.
Ciudăţenie.
Tată...
Florile.
Mărită-te cu mine; mărită-te cu mine.
Te rog, mărită-te cu mine.
Întrerupem distracţia, deoarece m-am hotărât să fug cu Anabelle.
A durat ceva dar, până la urmă, l-am convins.
S-o aplaudăm, şi să-i urăm cu toţii multă baftă!
Mulţumesc! mulţumesc!
Bună, ce faceţi? Mă bucur să vă văd.
Un moment, vă rog.
Baronul Von Kliphart i-a auzit urlând la porţile castelului său.
Le-a simţit mânia când i-a văzut bătând la porţile castelului.
I-a văzut îndreptându-se spre el
ca o colonie de şobolani
Când şi-a desfăcut mantia, s-au oprit.
Vezi, nu...
nu sunt sigur dacasa-l fac să folosească o sabie sau o prăjină din aia.
Ştii ce vreau să spun.
- Tu ce zici? - Îmi place.
Sau să-l înarmez cu cuţite...
Îmi place.
Şi mie.
Când te văd şi eu cu o fată?
Te-am auzit de prima oară.
Nu ştiu, n-am cunoscut pe nimeni.
Nu o s-o găseşti la băcănie.
Îmi ajunge compania ta.
Nu m-ar deranja să am un nepoţel prin preajmă şi să facă tărăboi
Mi-ar plăcea să alerge un nepoţel pe lângă mine şi să facă tărăboi...
Te-am auzit.
Eşti supărat pe mine?
Nu.
Nu, tată, nu sunt supărat pe tine.
Îmi place povestea ta, Elvis
- Îmi placi, tata. - Tu îmi placi mai mult, Elvis.
Mă duc la mine în camera să mai scriu. Ai nevoie de ceva?
- Noapte bună, fiule. - Noapte bună.
Dacă te răzgândeşti, strigă.
- Bine. - Ok.
Braţele înapoi şi pieptul în faţă!
Ai inpachetat sutienul-minune?
Nu, mama. O să particip fără sutien, la concursul de rochii de seară.
Lasă joaca. L-ai adus?
Bineînţeles, mama.
Nu că sânii tăi ar avea nevoie de vreo minune.
Doamne, ce frumoasă eşti. Vino încoace! Imediat!
Trebuie să ai mai multă încredere în tine.
Mamă, ai văzut-o pe Miss Panhandle? În rochia ei este minunată
E nimic, pe lângă tine.
Repetă: "Sunt cea mai drăguţă."
Sunt cea mai drăguţă.
Pură ca zăpada afânată. Repetă.
Mamă, te rog...
Ce e?
Dar aşa eşti, nu?
Cum să fiu?
Nici măcar nu trebuie să întreb, pentru că ştiu sigur răspunsul.
Nu găsesc ondulatorul.
E în geanta albastră.
Uită-te tu.
Cum eşti? Ai emoţii?
Un pic.
Ce zici de o îmbrăţişare, să-ţi poarte noroc?
Vino.
Aşa.
O să te descurci bine.
Extraordinar. Nu-i aşa?
Da.
Hei!
Să le spulberi pe toate.
BUN VENIT ASPIRANTELOR LA TITLUL DE MISS ROSE TEXAS
Bine?
Te iubesc.
N-a fost uşor, dar m-am străduit să îţi arăt o lume mai bună.
E bine aşa, mama.
Nu!
Nu, nu e bine.
Ascultă-mă!
Aceste clipe, îţi poţi schimba viaţa.
Înţelegi asta?
E vorba de luat masa cu guvernatorul,
de burse, de contracte...
De adevărata libertate.
Adică...
... să nu te mai bazezi
pe vreun ratat...
precum tatăl tău vitreg... să fi fericită, asta vreau să spun.
Asta se întâmplă însă doar dacă ai încredere că poţi câştiga.
Crezi în tine?
Da.
Bine, Dute acolo, şi să faci bine să străluceşti.
Doamnelor şi Domnilor, să le aplaudăm frenetic pe concurentele noastre.
Nu-i aşa că sunt frumoase?
Sunt cel mai norocos bărbat, nu?
Două minute, doamnelor.
Mai uşor mamă, altfel o vei sfâşia.
Ai burta balonată.
Grăbeşte-te!
Anabelle, dacă ai putea alege o dorinţă să ţi se îndeplinească, ce ai alege?
Dorinţa mea ar fi...
Aceea de a salva toţi copii abandonaţi din lume.
Mulţumesc.
Deci, Miss Panhandle sau Miss Cameron
Va câştiga o bursă de 50 mii de dolari,
Coroana şi şansa de a participa la concursul naţional.
Ţineţi-vă bine!
Pe primul loc este Miss Panhandle!
Nouă Miss Texas Rose, este Anabelle.
O noapte glorioasă s-a transformat într-o tragedie
Nu avem încă multe detalii despre cale întâmplate.
Dar vă pot spune sigur sigur:
Dra Annabelle a fost declarată moartă la ora unu noaptea
Doctorii au stabilit că motivul a fost un stop cardiorespirator.
Apărut în urma unei alimentaţii greşite.
Pe măsură ce vom avea detalii...
Hai la culcare, tata.
Noi...
Urma să o criogenizam
Am spus că nu vorbim despre asta.
Nici nu vorbesc despre asta.
Am auzit că tatăl tău e unul
... dintre cei mai buni imbalsamatori.
Deocamdată nu e disponibil, dar eu sunt
directorul firmei de pompe funebre
... şi îi voi transmite dorinţele dumneavoastră.
Ai cunoscut-o pe Anabelle?
Nu.
V-aţi petrecut timpul în cercuri diferite
Vreau să o faceţi frumoasă pentru ultima oară.
Aşa voi face...
Trăieşte, trăieşte.
Tată, trezeşte-te!
E vorba de o urgenţă. Vă sun de la firma de pompe funebre, Moreau,
Sunt antreprenor de pompe funebre.
Tata îmbălsăma o fată, care s-a trezit...
Cine s-a trezit?
Ne găsiţi pe Autostrada 409, în Texas.
Trimiteţi o ambulanţă.
- Ce e toată agitaţia asta? - O îmbălsămam pe Miss Texas Rose, trăieşte.
Miss Texas Rose este aici?
Ţi-am spus mai devreme. Trebuie să te schimbi.
O să le spui că tu o îmbălsămai şi că a revenit la viaţă?
- Cine? - Miss Texas Rose.
O să te aranjez Vine televiziunea.
- Cine? - Reporterii TV.
O să apar la TV?
Şi s-a trezit.
A spus ceva? Care au fost primele ei cuvinte?
Doar s-a trezit.
iar inima ei bătea.
Nu e prima oară când se întâmplă aşa ceva.
În 2002 Charlote Jenkins a stat şase ore
într-un sac la spitalul Santa Claudia,
până când un angajat a observat că sacul "se mişca".
Dnă Lee, Anabelle are nevoie de odihnă.
Corpul ei a trecut prin chinuri mari Are nevoie de timp pentru recuperare,
şi vă mai trece timp până să poată apărea în public...
Mama o să aibă mare grijă de puişorul ei.
Se va întoarce în cinci minute.
Să luăm o pauză
- Te rog. - Mulţumesc.
Bine...
Au sunat de la Channel 5. Vor să facă un reportaj despre tine.
Te bucuri?
Daa...
Eşti pregătită? Ghici cine a sunat!
Marilyn Manson.
Marilyn?
Nu ştiu mamă, cine?
Oprah.
Vor să zburăm la clasa întâi până la Chicago, să apărem în spectacol.
Geneva, nu vreau să merg la Oprah.
Ai inebunit?
Geneva? De ce mă chemi aşa?
Pentru că aşa te cheamă.
Dar eu sunt "mama".
Şi eu sunt Anabelle.
Hei, mă lăsaţi şi pe mine? N-am sărit de mult coarda
Anabelle.
În continuare, la "Real America":
o poveste despre tragedie şi triumf...
O regină a frumuseţii revine la viaţă pe masa de îmbălsămare,
după ce se prăbuşise pe scenă pe care
fusese încoronată Miss Texas Rose.
Precis se crede darul lui Dumnezeu pentru omenire...
O mare încrezută, îţi spun eu!
Mă întorc imediat.
Vin acum!
Bună.
Îl caut pe...Charlie dl. Moreau.
Tocmai ai fost la TV.
Da?
Unde este dl. Moreau?
Este ocupat deocamdată. Charlie.
E tatăl meu.
Te pot ajuta?
Vreau să vorbesc cu dumnealui...
Ştii cine sunt?
Adineauri ai fost la TV.
Corect.
Şi ce face tatăl tău?
Munceşte, de ce?
Pot să văd şi eu?
- Cred că nu. - Bine.
Revin când e disponibil.
E foarte ocupat, zilele astea.
Te cunosc de undeva?
Pe mine? Nu.
Jur. Fata ta îmi este cunoscută.
Mergi la Edison?
Îi spun că l-ai căutat.
Bine, spune-i că nu-i răpesc mult timp.
- Ok. - Bine.
La revedere.
Îl voi vedea pe tatăl tău.
Sunt Elvis.
Apropo, numele meu este Elvis.
Serios?
Anabelle.
Ştiu.
Corect.
Cum manaca?
Mănâncă ca un cal!
Bravo.
Nu e bine.
Dacă o ţine aşa, o să concureze pentru Miss Grăsana.
Nu e genul ei să fugă. Unde se putea duce?
Cei care trec pe lângă moarte, simt nevoia să-şi schimbe viaţa.
Lăsaţi-mă în pace!
Mă inebunesc.
Anabelle...
Anabelle, Dumneaei e Dr. Payton, am rugat-o să treacă pe la noi...
Nu pot să mă duc nicăieri fără să-mi facă cineva poze.
Dar îţi plăcea să faci fotografii.
Mamă, Nu mai suport! Am terminat cu asta.
Bună idee, de ce să nu te odihneşti puţin? Cum spunea Scarlett: "Şi mâine e o zi".
Mai sunt cei de la "Good Morning, Houston"...
Nu mai dau interviuri.
Le-am spus că acceptăm!
Tu le-ai spus!
Nu-mi face asta!
Doamne, m-ai speriat de moarte!
Ce cauţi aici?
Scuze. Poţi lăsa chestia aia jos?!
Ce? Tu dai buzna în casa omului!
Calmează-te, Ok? Nu aveam de gând să fur nimic.
Ce cauţi aici?
Ce?
Voiam doar să văd dacă îmi aduc aminte.
Să-ţi aminteşti ce?
De ce?
Deci... vreau să spun...
Aici s-a întâmplat, nu?
Da, dar puteai să suni înainte şi să ne anunţi că vii.
Scuze.
Mai speriat.
Şi, îţi aduci aminte ceva?
E cam greu, când urmează să fii lovit de o crosă de golf.
Bună.
E bine tată, poţi să te întorci în pat.
Aşteptaţi puţin!
Sunteţi dl. Moreau?
Bună.
Îţi aminteşti de Anabelle?
Ne-am cunoscut? Numele meu este Charlie.
Ne scuzi puţin?
Asta e fata care şi-a revenit pe masă.
E trăsnet!
Ne întreabă, cum s-a întâmplat.
Când?
Tată, nu uita că nu am autorizaţie de îmbălsămare.
Înţeleg.
Du-te înapoi la culcare. Vorbesc eu cu ea.
Scuze, dar tata e somnambul.
Te-ai trezit.
Te-ai trezit, şi inima ta bătea.
Eşti drăguţă. Nu-i aşa Elvis?
Eşti obosit; tată, te duc la culcare.
Cred că merg să mă culc.
A fost o zi lungă.
Cred că asta e tot ce ţine minte.
Are memoria slabă.
Bine.
Poate ar fi bine să pleci.
Bine. Am plecat.
Ce întuneric e!
E 4:30 dimineaţa.
Mai devreme ere luna pe cer.
Vrei să te duc cu maşina?
Nu vreau să te deranjez.
Aş putea, să intru şi aştept până răsare soarele?
Da.
Mulţumesc.
Cine sunt cei din poză?
Bunicul şi străbunicul. Puştiul e tatăl meu.
Au avut aceeaşi meserie?
Da
Asta o să faci şi tu?
Da.
Mănânci?
Mulţumesc.
- Tu nu mănânci? - Nu mi-e foame.
Mulţumesc pentru micul dejun şi scuze că am dat buzna în casa ta.
Nu contează.
Pa.
- Ai grijă! - Şi tu
Nu vreau să plec. Nu pot merge acasă.
De ce?
Pentru că...
Pur şi simplu, nu pot.
Uite, trebuie să dispar pentru un timp.
Aici?
Nu aveţi un garaj sau ceva? Doar pentru câteva zile...
Nu avem. Şi nu cred că e o idee bună.
O să găsesc un motel, ceva.
Pa.
Aşteaptă!
Hai, vino înăuntru.
- Eşti sigur? - Nu.
Mulţumesc.
- Hei. - Hei.
Sunt frumoase.
Au fost ale mamei mele.
Astea sunt nişte haine ale mele, mai vechi. Cred că îţi vin.
- Mulţumesc. - Bine.
- Te las să te schimbi. - Ok.
Nu am făcut niciun zgomot, nu am spus nimic?
Nu. Pur şi simplu, te-ai trezit.
Asta e tot?
Te-ai trezit, te-ai întins şi ai căscat.
Asta e tot.
Aşteaptă!
Nu, e bine.
Ai spus ceva complet diferit acum. Că doar m-am ridicat.
Asta nu e logic.
Bună.
Bună. Credeam că ai treabă.
Credeam că stai ascunsă în casă.
Ţi-am spus să rămâi în casă.
Uite, tata e bolnav.
Scuze.
Joacă bine faţa.
Arată-i cum joacă băieţii Moreau.
Bine, dă-mi o crosă.
Frumoasă lovitură, Charlie!
E tare tatăl tău.
E totul în ordine?
Da, e bine.
Acum câţiva ani, nişte puşti i-au aruncat o sticlă în cap.
Prieteni de-ai tăi, sunt sigur.
Stai, prieteni de-ai mei? Cum aşa?
Bobby Jackson, Johnny Parker... Nu sunteţi prieteni?
Nu, de ce crezi asta?
Erai majoretă, nu?
Asta înseamnă că toţi prietenii mei sunt ticăloşi?
Şi nu e aşa?
Ce ştii tu? Tatăl tău e nemaipomenit, iar tu...
Ar trebui să fii şi tu atins la cap cu o sticlă, poate devii mai vesel.
Dumnezeule!.
Ai văzut, Elvis? Am dat 74 de lovituri.
Te-am auzit.
Tu ce ai făcut?
A încheiat "front nine" cu... 100.
99.99.
Vezi, Elvis? Ai încheiat "front nine" cu 100.
Gata!
Bine, Mă duc în casă să mă odihnesc.
- Mulţumesc pentru partidă de golf, Charlie. - Cu plăcere.
Vin şi eu imediat, tata.
Îl ajuţi pe tatăl tău cu...?
Deocamdată, mă pregătesc.
N-ai văzut, când mi-am revenit?
Dormeam.
Tatăl tău mai poate facă toată munca
de antreprenor de pompe funebre?
Doctorul a spus că are un creier ca un lanţ cu câteva verigi lipsă,
Lanţul sare de pe roata şi uită diferite lucruri.
De ce este locul ăsta aşa de sinistru?
Sinistru?
Pare că nu are nimeni grijă de ea.
Ce-aţi zice de un strat de vopsea? V-ar spori afacerea.
Afacerea noastră merge foarte bine.
Pe o rază de 80 Km suntem singurii în branşa.
Arata de parcă ar fi totul mort.
Ştii ceva? Nimeni nu te obligă să rămâi.
Hei, scuze.
Elvis, n-am vrut să...
Unde e?
Ce naiba faci?
Opreşte-te, vino jos.
De unde ai vopseaua?
Din garaj. O să mai am nevoie.
Ce?
Baronul a aruncat şi ultimul pumnal, dar oamenii continuau să vină.
A luat-o la fugă în sus, pe scări, iar pelerina neagră îi flutură.
A năvălit în odaia Annei Lisa...
Aşteaptă!
De unde a venit, Elvis?
Alaltăieri seară nu era în sat.
Ţi-am spus de două ori: a văzut-o el dând târcoale pe acolo
Părea ameţită, dar continua să fugă.
Întotdeauna te furişezi aşa, prin spatele oamenilor?
Doar pe lângă cei prea curioşi.
Uite, nu putam să adorm, bine?
Mă uitam pe aici, atâta tot.
De ce te obsedează atât de mult locul ăsta?
Pentru că tocmai am...
Am mereu imagini de o fracţiune de secundă în faţa ochilor,
Încep să-mi amintesc, după care dispar.
Nu ai idee ce senzaţie am.
E mama ta?
Da.
E frumoasă. Semeni perfect cu ea.
- Ea a confecţionat zmeul ăla. - Serios?
Şi...
Cum se face că ea şi tatăl tău...?
Ce cauta cu un cocoşat?
- N-am vrut să sune aşa. - Nu-i nimic.
Tata n-a fost mereu aşa. Era doar puţin adus pe spate când s-au cunoscut.
Ar trebui să ieşim. Tatei nu-i place ca oamenii să dea târcoale pe aici.
Eu mă uit la TV, Dacă vrei să vii...
Ok.
De ce îmi baţi fiul?
E o fiară.
Într-o zi va trebui să-l distrug.
Poţi să te opreşti.
Mai am trei pereţi.
Frumos tricou.
Ce are?
Nimic. Am spus că e frumos.
Arată-mi ce scrie pe el
Vezi? Orice se poate repara cu puţină vopsea albă.
Ce e?
Bună.
Ar fi bine să vezi asta.
Miss Texas Rose a dispărut Ce?
Sunt dată dispărută?
Doamne! Ştie că am fugit.
Scrie că autorităţile de pe întreg cuprinsul statului sunt în alertă.
Minunat.
Dacă vin aici?
De ce ar veni aici?
Stai! Nu asta am vrut să spun.
Elvis!
Aţi plantat vreodată ceva acolo?
Nu creşte nimic.
Şi atunci la ce folosiţi tractorul şi semănătoarea?
Pentru terenul de Golf.
Ştii, Nu-mi vine să cred, facem totul pe dos.
Ar trebui să plantăm seminţe să crească în timp ce vopsim.
Îmi poţi împrumuta nişte bani?
Ia stai! Ce seminţe?
Degeaba plantezi ceva acum. Ce să crească pe secetă asta?
Poate se întâmplă un miracol.
Pot să vă ajut?
Am nevoie de zece saci, vă rog.
Dusty, încarcă-i!
Stai în casa Moreau?
Te-am văzut în dric, erai cu Elvis.
Da, sunt nepoata lui Charlie.
Nepoata lui Charlie?
Exact. Am venit să-i ajut să facă curăţenie pe acolo.
Vi le aduc acolo.
Mulţumesc.
În sfârşit!
- Ai luat tot ce trebuia? - Da. Tu?
Da.
Ţi-a luat ceva timp.
Nu e tatăl tău?
E tatăl meu vitreg.
Nu s-ar zice, după ce bea câteva paharele.
Nu te întorci la vopsit? Vorbesc serios!
Mă faci să devin agitată.
Ce faci?
Ce plantează?
Nu ştiu.
S-a dus la magazin, şi a luat câţiva saci de seminţe. Am promis că nu mă amestec.
Aici cresc doar buruieni.
I-am spus, dar susţine că a fost în clubul de grădinărit la şcoală.
Nu cresc decât buruieni.
Strigă-mă când se întoarce. Nu vreau să mă vadă muncind.
O s-a ţin tot aşa.
Ok.
Care e treaba, Charlie.
Nimic deosebit. Tu ce mai zici?
Nimic. E o nebunie în legătură cu căutarea reginei frumuseţii.
Toate sunt bune? Ai trecut uşor de momentul când a înviat pe masa ta de îmbălsămare.
Sunt bine.
Bună, Elvis.
Bună.
Vorbeam cu tatăl tău dacă totul e în regulă?
- Totul e în regulă. - Da.
N-ai văzut cumva pe Anabelle pe aici?
Nu.
Asta înseamnă da sau nu?
Înseamnă nu.
Cine e băiatul din tractor?
E Arturo. E nou. Plantează porumb.
Porumbul nu creşte la vremea asta.
Aşa i-am zis şi lui Arturo.
Nu, Elvis?
I-am spus. Arthuro, dacă va creşte ceva,
poţi să iei toată recolta.
E din Guadalupe, dar a crescut în Zihuatanejo.
Spunea că pe acolo creşte porumbul pe toată durata anului.
Mie nu-mi place porumbul.
Îmi rămâne între dinţi,
Dacă nu curăţa Elvis boabele.
Bine, dacă o vedeţi pe fata aia, să ne sunaţi.
- Bineînţeles. - Ok.
Bineînţeles.
Cum de ţi-a venit ideea?
Păi, mă gândesc că ai tu de undeva, talentul de povestitor.
Mă uimeşti.
Scuze.
Nu contează. Ce se întâmplă?
Nimic.
Îl vezi pe poliţistul ăla?
Ţi-am spus că n-o să mă recunoască nimeni.
Şi dacă te recunoştea?
Nu-mi fac griji. Ştiu ce fac.
Nu vreau să devin complice.
Nu m-ai răpit. Stau de bunăvoie.
Uite, dacă vrei să plec, spune.
Nu, nu e asta, doar că...
Nu poţi sta aici, în văzul lumii.
În tractor, vopsind casă, făcând dus cu furtunul...
Sau udantu-te pe tine cu furtunul.
- Crezi că e amuzant? - Cred că sunt haioasă.
Dumnezeule! A râs cu adevărat!Nu-mi vine să cred. Să aducă cineva camera foto!
Credea că e singura cale...
Regretele o împiedicau să meargă mai departe.
Asta e tot?
Mâine seară îţi citesc restul.
Noapta bună.
O să te însori cu ea?
Tată, abia am cunoscut-o.
Dacă vrei să te duci cu ea, e în ordine.
Se poate muta mătuşa Haley, aici.
Nu plec nicăieri.
Sau puteţi locui amândoi aici, dacă vreţi. Puteţi lua camera mea.
Tată, ce tot spui?
Ce să întâmplat?
Eşti băiatul meu preferat, din toată lumea.
Băiatul meu preferat.
Şi eu te iubesc, tata.
Eşti bine?
Da.
Încearcă să te odihneşti.
Elvis, Sunt bine.
Bine.
- Elvis. - Da?
- Sunt bine. - Ok.
Bună.
N-am găsit altă îmbrăcăminte. Pot să port asta?
Da
Îţi stă bine.
Mulţumesc.
Te-am auzit citindu-i tatălui tău povestea.
E o chestie aiurea, la care tot lucrez.
Tu ai scris-o?
Da.
Crezi că o pot citi şi eu cândva?
Sigur, nu e aşa de bună, dar o poţi citi.
Deci...
Ce vrei să faci?
Acum?
Nimic, voiam să mă uit la TV.
Tu ce faci?
Nimic.
Vrei să ieşim?
Ne-am putea duce la un film.
Poate, în Timmonsville.
Undeva unde să nu dau... peste oameni pe care îi cunosc.
O să ne întâlnim sigur cu cunoscuţi.
Ok
Vrei să ieşim, să ne plimbăm?
Merg la o plimbare.
Vezi locul acela?
Acolo a fost găsită mama.
Ce trist.
De ce a făcut-o?
Era obosită, bănuiesc.
Câţi ani aveai?
Doisprezece.
Tata n-a mai fost la fel.
A început să facă plimbări lungi.
S-a închis în el.
Atunci au aruncat puştii ăia cu sticla în el.
Numai nenorociţi pe aici.
Îmi pare rău.
Nu m-am mai uitat de mult la stele.
Nu e uimitor?
Suntem aici pe planeta asta mare şi sferică,
Care se roteşte în spaţiu.
Şi stelele astea care "plutesc" pe lângă noi.
După lucrurile îngrozitoare prin care am trecut.
Îmi dau seama că...
Oricâte tragedii ar fi,
Acelaşi număr de miracole se întâmplă.
Ştii?
Simt că râzi de mine.
Doar să spunem că mizeria predomina, nu miracolele.
Serios? Loveşte-mă cu mizeria asta.
Mama s-a sinucis în ziua de Crăciun.
De Crăciun?
E o zi renumită pentru sinucideri.
Îmi pare foarte rău.
Nu pot face asta...
Ce e?
Nimic. Nu e din vina ta, Elvis.
Mă rog...
Vorbesc serios.
Mi-ai dovedit că am dreptate.
Oh, fir-ar.
- Îmi pare rău, Elvis. Îmi pare aşa rău! - Nu-i nimic, tata.
Au zis că ştiau că a fost aici şi ca să recunosc, ca să nu fie nimeni rănit
- Şi să nu ajungă nimeni la închisoare. - Ai spus bine, tata.
Da?
Sigur, că da.
Ascultaţi, trebuie să plec.
Dar, cum?
Păi, cu bicicleta.
Am o prietenă, care locuieşte în Padre Island.
Nu, nu, nu. Nu pleci cu bicicleta.
E Ok, trebuie să merg.
Unde le-ai spus că ne-am dus?
Le-am spus că
a-ţi luat vechiul Cadillac
Ce Cadillac?
Cel parcat lângă casă.
Tată, nu avem Cadillac.
Ei nu au de unde să ştie.
Ascultaţi, chiar cred că trebuie să plec. Mulţumesc.
Nu, stai să mă gândesc.
E în ordine. Du-te.
Eşti sigur?
Te rog.
Am tot ce îmi trebuie aici.
Nu vreau să te las singur.
E bine aşa, fiule. Pleacă. Nu e nici o problemă.
Mulţumesc, Charlie.
Îţi mulţumesc mult, pentru tot.
Ai grijă de el.
Hei, ce s-a întâmplat?
Nimic.
E doar...
Mă simţeam extraordinar acasă la voi.
Adică...
Mi-am dat seama că până acum nu am trăit deloc.
Vreau să spun, să trăiesc cu adevărat.
Nu m-am bucurat nici măcar de o zi din viaţa mea aiurită.
Cine s-a bucurat?
Şterge-te cu asta
Mulţumesc.
Scuze.
Te-ai gândit vreodată să faci ce a făcut mama ta?
Adică, să te sinucizi?
Sigur. Cine nu a făcut-o?
Te-ai gândit serios?
Nu.
Nu i-aş putea face asta tatei.
Dacă ai de gând vreodată, sună-mă înainte, oriunde m-aş afla
Indiferent de, ce fac.
Promite-mi.
Chiar crezi că o să-ţi pese de mine după ce osa pleci?
Ştii ceva? Uneori, eşti minunat, alteori, eşti aşa un dobitoc.
Bine, rămâi cu gândurile tale negre. Ai o viaţă deprimantă. Ce-mi pasă mie?
Charlie a spus că a împrumutat o maşină şi a plecat.
Nu ţi-a spus nimic, deoarece aşa îi promiseseră lui Anabelle
Percheziţionaţi locul.
Nu obţinem mandat pentru fugari
Adică ea e fugară?
Aşa aţi spus dvs.
N-are nici o logică
Păi, dacă mă întrebaţi pe mine, Tot ce a făcut ea e ilogic
Greşesc?
Ce faci?
Deschide uşa.
Deschide uşa!
- Cere-ţi scuze. - Scuze pentru ce?
- Pentru că ai fost măgar aseară. - Îmi cer scuze.
Să se vadă că o spui serios.
Deschide portiera, Anabelle.
Bine, plec.
Ok, îmi cer scuze că am fost măgar aseară...
- "Măgar" e prea frumos. - "Nenorocit"?
Continuă.
Anabelle, deschide naibii portiera.
Ok, îmi pare rău, Îmi pare rău, îmi pare rău.
- Am fost un nenorocit. - Aşa ai fost!
Bine, conduc eu.
Urcă.
Unde locuieşte prietena ta?
Prietena mea?
Cea la care mergem, din Padre Island.
Unde poţi să stai.
Nu ştiu pe nimeni care să locuiască în zona asta.
Şi, ce căutăm aici?
Unde mergem?
Mergem la plajă.
Opreşte, ce facem?
Haide, o să fie amuzant.
Doamne! Ce faci?
- Haide, încearcă! - Nu.
- Fă-o!. Îţi jur că o să te simţi bine. - Nu, nu vreau.
- Ce viteză maximă atinge? - Habar n-am, poate 50, 100.
Ai un zâmbet frumos, nu ţi-m spus niciodată?
Nu te uita la mine, ci la drum.
Ce drum?!
Bună!
E cineva acasă?
Bună.
Unde e?
Cine?
Te-ai hotărât ce faci cu ce ai câştigat la concursul de frumuseţe?
Nu ştiu?
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Atunci, n-o face!
Dacă ai putea face orice pe lumea asta, ce ai alege?
N-am idee.
Haide, spune ce-ţi trece prin minte.
Păi, îmi place să scriu romane de groază,
Dar... nu sunt prea strălucit.
Haide, pariez că o să fii nemaipomenit.
Hei, de ce încerci să devii antreprenor de pompe funebre?
Adică, asta e ceea ce vrei să faci, cu adevărat?
Nu toată lumea ajunge să facă ce vrea.
Există şi responsabilităţi.
Pentru ce eşti tu răspunzător?
Pentru multe lucruri.
Pentru tata...
Pentru afacerea familiei...
Pentru acoperişul de deasupra capului.
Lucruri la care tu nu eşti nevoită să te gândeşti.
Oricum...
Ce e?
Nimic.
Senzaţie de deja-vu...
Scuzaţi-mă, aveţi toaletă?
Mulţumesc.
Tânăr antreprenor de pompe funebre se culca cu cadavrele.
Hei...
- Hei, Lasă-mă să-ţi explic. - Cum ai putut să-mi faci asta?
Să-ţi explic. te rog. Nu e ceea ce pare.
- Cum ai putut să-mi faci asta?! - N-am făcut nimic, bine?
Cum ai putut?, E dezgustător!
Erai întinsă pe masă, şi...
- Ce?! - Oricum ţi-aş explica...
Tot greşit se va înţelege. Ce ai făcut?
N-am făcut nimic. Ce nu e-nregulă cu tine?!
Ai chemat poliţia? Ce faceţi?
Anabelle!
Unde îl duceţi?
Deci ai colecţionat poze cu cadavre?
Pentru Dumnezeu, ce s-a întâmplat cu cartonaşele cu baseball?
Nu ai violat niciunul dintre cadavrele alea?
Doar le-am fotografiat.
Ştiu că n-o să mă credeţi...
Cine zice că nu te cred?
Nici o lege nu interzice fotografierea morţilor?
Singura mea întrebare,
Este despre poza asta.
E o poveste lungă.
Am tot timpul din lume le dispoziţie.
Astăzi, vom dezvălui detalii şocante...
Ale povestirii lui Elvis Moreau, antreprenorul necrofil...
şi Annabelle Lee,
Regina frumuseţii revenită la viaţă.
Emisiunea noastră vă va spune
Cum un adolescent aparent inocent...
Nu-mi mai pasă ce ţi-a făcut.
Nu mai contează acum. Eşti acasă şi eşti în siguranţă.
Vă rog, nu.
Spectacolul s-a terminat! Gata!
Vă rog plecaţi! Sau chem poliţia.
Vreau să ştiu ce s-a întâmplat. Totul!
Dar tu ştii deja.
Sunt un necrofil dement, mă culc cu cadavre.
Opreşte-te, vreau să ştiu adevărul!
Nu voi depune plângere.
E bine.
Poţi să pleci.
Vreau să te duci acasă şi să ai grijă de tatăl tău.
Ce-ţi pasă ţie de tatăl meu?
Elvis, o să-ţi spun ceva, după care nu vreau să te mai văd.
Cred că, în interiorul tău, eşti un om deosebit. Dar ai nevoie de ajutor
Mai lasă-mă!.
- Dar Elvis, e adevărat! - Ce ştii tu despre mine?
- Te ştiu. Cât timp am stat... - Ştii prea puţin din viaţa mea.
Nu ai nici o idee despre ce s-a întâmplat, despre ceea ce am făcut sau nu am făcut
Atunci, spune-mi.
Ce rost are?
Credeam că eşti mai deosebită.
Cine vorbeşte!.
Ştii, du-te naibii!
Bine. M-am săturat până peste cap de poza asta de victimă.
Ştiu că oamenii au făcut greşeli care te-au rănit şi te-au speriat.
Dar şi tu îmi faci acelaşi lucru.
Mie, o persoană la care, părea că ţii.
Dar n-o să fac din asta principală preocupare a vieţii mele.
Ştii de ce? Pentru că am ales să iert şi să merg mai departe
Te-am sărutat.
Cum?
În timp ce voiam să te îmbălsămez... Tata nu mai poate face treaba asta.
Stăteai întinsă pe masă, în cameră,
Arătai aşa...
...frumoasă.
Şi te-am sărutat.
Nu am făcut nimic altceva.
Am o cameră foto acolo.
Obişnuiesc să fotografiez oamenii după ce îi îmbălsămez.
Nu mă aşteptam să se declanşeze camera în timp ce te sărutăm.
A fost un accident.
Ţi-aş fi spus ce s-a întâmplat, dar...
Niciodată nu m-am gândit că voi ajunge aici.
Când m-am trezit pe masă, erai acolo?
Urma să încep imbalasamarea, şi te-ai mişcat.
Te-ai mişcat.
După ce m-ai sărutat?
Anabelle?
Ştii care e partea tristă, Elvis?
După toate astea, tot nu crezi în miracole.
Poate că ai dreptate.
Tată?
Tată, ridică-te.
Ajută-mă!
Da?
Vin să-l iau.
Elvis, Russ Williams, News 25. Îmi dai o declaraţie?
Am o armă de calibru 12 îndreptată spre pieptul tău. E bună declaraţia asta?
Cu toate astea, din cauza opoziţiei puternice faţă de această propunere,
Şi deoarece opozanţii afirma că,
E vorba de cheltuieli iresponsabile... liceenii vor trebui să stea la coadă,
Aşa cum au făcut mereu.
A venit! a venit!
TE IUBESC ANABELLE!
Ce naiba faci?
Nu ştiu.
Te aşteptam pe tine să vii.
Ai văzut vreodată ceva mai frumos?
Ce?
Ochii tăi...
Au inelul ăla galben... între pupila şi partea albastră.
Şi...?
Nimic, sunt frumoşi.
subtitrare realizată de don_dalin
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro