Haide.
Haide, puiule. Uite mingea.
Haide, adu mingea!
E în regulă.
La dracu.
- Dacă se întâmplă, anunţă-mă! - Ce naiba faci aici? Ăsta nu e biroul.
- E timpul meu liber. - Cinci minute.
Nu. Am zis nu marţi, am zis nu săptămâna trecută...
şi o să-ţi tot spun nu până o să mă auzi.
Cinci minute, dle preşedinte.
Atât cer, cinci minute.
- Vrei cafea? - Nu, nu vreau cafea.
Vreau să mă joc cu câinele.
Nu-ţi cer să o votezi.
Ştiu că nu poţi. Dă-le drumul oamenilor.
Să voteze cum vor ei.
Legea securităţii şi intimităţii comunicaţiilor.
Sau a invaziei intimităţii mai degrabă.
Citeşti "The Post"? "Această lege nu e un pas spre supravegherea socială. Este supravegherea socială!"
- Isterie liberală. - Ascultă. Nu o să las Congresul
să voteze o lege care împuterniceşte guvernul
să îndrepte o cameră video şi un microfon spre oricine vor ei.
Phil, ascultă! Nu-mi pasă cine se bate cu cine
sau ce şefi de cabinet o încasează.
Suntem cea mai bogată şi cea mai puternică naţiune, deci şi cea mai urâtă.
Iar tu ştii şi ceea ce nu ştie oricare cetăţean:
că suntem în război 24 de ore în fiecare zi
Da, da, da.
Chiar trebuie să-ţi număr câte vieţi americane am salvat
numai în ultimele 12 luni prin utilizarea judicioasa a sistemelor de supraveghere?
Thomas, termină cu prostiile! Am trei firme majore
numai în zona Syracuse care o să fie terminaţi de legea asta.
Îti promit fonduri egale sau chiar mai mari
decât ţi-au dat companiile astea în ultima campanie.
Dar nu vorbesc despre contribuţii de campanie!
Vorbesc despre cetăţeni care vor deveni şomeri.
Dumnezeule, omule, trezeşte-te!
Securitatea naţională nu este singurul lucru important din ţara asta!
Oh, Doamne!
Discuţia asta s-a terminat.
Te rog, Phil. Nu o face.
Te-am ajutat în trecut. Au existat momente,
situaţii personale când ai avut nevoie de ajutorul şi confidenţialitatea mea.
Mă şantajezi?!
Îmi pare rău că nu putem fi de acord în această privinţă, dle Congresmen.
Eşti un om bun. Oamenii din districtul d-tale sunt norocoşi
să te aibă drept reprezentant.
Haide, haide.
Haide.
Să luptăm cu patronii. În regulă, asta e normal.
Dar când chiar conducerea sindicatului nostru
încearcă să ne conducă spre un contract idiot...
Stai. Toată lumea ştie
că Mafia îi controlează pe aceşti indivizi din totdeauna.
Dar acum, oamenii lui Pintero au apărut acolo şi-i bat pe ai noştri.
În primul rând e o violare a legii Hobbs, poate un RICO.
- Salut. - Ce mai faci, Eddie? - Mulţumesc.
- Cum o mai duci? - Minunat. - Bine, mulţumesc.
- Robert Dean. - Tony O"Neill. Îmi pare bine.
Un Hobbs şi un RICO. Oh, baby, continuă.
Băieţi, se pare că aveţi nevoie de un avocat de relaţii de muncă. Ce s-a întâmplat?
Eram la barul lui Louie acum două seri. M-am dus la WC...
şi doi macaronari au sărit pe mine.
Ar trebui să folosim termenul de italo-americani.
Cum spui tu. Săriseră pe mine şi puteam s-o păţesc mai rău.
- Dar a intrat Larry Cash şi au trecut la el. - Larry Cash e în spital...
cu o falcă ruptă şi un rinichi dislocat.
Asta e deja subiect de investigaţii criminale, Robert
Nu. Ar putea dura ani de zile până să se facă ceva.
Şi apoi, oamenii ăştia au familii care păţesc asta în fiecare zi.
Julie, trimite, te rog, o cutie de Chianti lui Larry Cash.
- Larry Cash? - Da, e la spitalul St. Luke.
Trimite şi nişte flori soţiei, Brenda. Găseşti adresa în agendă.
Da, dle Dean.
- Bun. Acum puteţi pleca acasă! - În regulă.
Sunt avocatul vostru şi mă ocup de macaronarii ăia.
Pintero n-are nici o şansă.
Cum e somonul?
- Are gust de peşte. - E peşte!
Adică are gust de peşte ca orice alt peşte pe care l-am mâncat.
Bine.
Mesajul lui Brill spunea că asta e caseta cu care să-l convingi pe Pintero.
Şi ai grijă la FBI. Brill spune că locul e supravegheat.
- Deci când o să-l întâlnesc? - Pe Pintero?
Pe Brill.
Niciodată.
Bine.
Nu e chiar răspunsul pe care-l aşteptam.
Oh şi care e răspunsul pe care-l aşteptai?
Nu ştiu. Curând. Mai curând decât niciodată.
Bobby, de ce trebuie să se întâmple asta de fiecare dată?
Brill vorbeşte cu mine, eu vorbesc cu tine. Aşa stau lucrurile.
Scuză-mă, dar nu prea-mi convine
să angajez pe cineva pe care nu-l cunosc deloc.
Atunci nu-l angaja.
Zece mii de dolari.
Nu prea-mi convine nici să umblu cu atâţia bani la mine.
Asta ar trebui să fie mai uşoară.
Nu ştiu dacă preţul lui Brill a crescut sau doar comisionul tău.
Eu primesc 15%.
Preţul lui Brill depinde de riscuri.
Poate ţi-ar conveni să fie altcineva.
- Altcineva decât Brill? - Altcineva decât mine.
- Păi tu ce ai? - Nu am nimic.
Dar, ştii, ar putea fi cineva cu care nu ai un trecut atât de complicat.
Îmi place trecutul nostru şi tu îmi placi.
Şi tu îmi placi.
De fapt, vroiam să ştiu că nu încalc legea în vreun fel.
- Nu o încalci. - De unde ştiu eu?
Fiindcă nu te-aş lăsa eu.
Deci, dle Pintero, tipul din stânga este Carl Matthews, preşedintele Local 6650.
Iar acesta este Dave Early, secretar-trezorier la Naţional.
Iar aici, vedeţi... îl vedeţi pe tipul ăsta?
Ăsta e Hugh Simic. Administratorul fondului de pensii.
Oh şi o să-l recunoaşteţi pe tipul ăsta de aici.
Ăsta eşti tu. Nu-i aşa, dle Pintero?
Nu-s eu acolo.
Să mai privim puţin.
- Fă-ne o poză. - Toată lumea spune "gologani"
Asta e o poză excelentă.
Staţi. Toată lumea spune "nevinovat"
Aici, acuma vine.
- Nu eşti tu acolo? - Nu-s eu.
În regulă. Asta e chiar bine. Îmi pare bine că m-aţi lămurit.
Mi-aţi luat o piatră de pe inimă.
Pentru că, ştiţi, condiţiile eliberării vă interzic cu desăvârşire
să aveţi vreun contact de orice fel cu liderii de la sindicate.
- Ştiu. - Mda, adică vreau să spun, ipotetic vorbind,
dacă ai fi fost tu acolo, te-ai întoarce la pârnaie pentru
15.. nu ştiu.. poate 20 de ani.. poate mai mult.
Dar, bineînţeles, nu eşti tu aşa cum în mod elocvent ai spus.
Îţi baţi joc de mine? Elocvent? Nu-s eu ăla.
Ah, nu eşti tu. Îmi pare rău că v-am irosit timpul domnilor...
aşadar, nu eşti tu...
Ştii la ce mă gândeam? Poate ar trebui, ştiu eu,
să duc caseta asta procurorilor federali.
Ştiţi, ei au acolo nişte aparate video mai sofisticate
De multe ori se întâmplă să vezi lucruri care altundeva nu se văd.
Nu duci caseta nimănui.
- Ce vrei? - Clienţii mei vor să voteze contractul lor de muncă
aşa cum vor ei, fără, cum să spun, influenţe exterioare.
Bine. Stai jos.
- Nu, mulţumesc. Stau bine. - Ba nu stai deloc bine.
Puneţi fundul pe scaunul ăla.
Vreau ca clienţii mei să-şi poată exercita drepturile constituţionale.
Iar dacă asta se întâmplă, caseta va dispărea pentru totdeauna în colecţia mea personală
împreună cu filmul lui Zapruder şi filmul porno din bunkerul lui Hitler.
- Ai copia de la asta? - Bineînţeles.
Cine a făcut-o? Tu?
Sunt avocat. Eu nu filmez.
Ascultă-mă, nenorocitule.
Caseta asta s-ar putea să-i salveze pe clienţii tăi.
Dar poţi să fii al dracului de sigur că nu te poate salva pe tine.
Acum, spune-mi, cine a înregistrat caseta?
- Nu ştiu. - De unde o ai?
De la o cunoştinţă.
Dl Dean are cunoştinţe. Eu am prieteni. Habar n-am.
Vic, du-te afară, vezi dacă sunt ceva cunoştinţe pe acolo.
Ceva negrituri.
Carlos, mută-ţi fundul din scaunul ăla.
Să vorbesc cu dl. Dean
Cine naiba e cunoştinţa aia?
Ascultă aici. Vreau să ştiu cine a înregistrat caseta.
Într-o săptămână
sau te omor.
Zâmbeşte.
- Ce? - Zâmbeşte pentru FBI.
- Cine e negrul? - Habar n-am, dar nu arată a italian, ce zici?
Table Harvest pentru 101. Avem o Manta albastră îndreptându-se spre est.
Dă-mi un cadru larg. I-ai numărul.
Suntem în direct de la rezervaţia Lockraven...
unde poliţia şi pompierii încearcă să scoată
un Mercedes clasic, proprietate a congresmanului republican
Phillip Hamersly din Syracuse, New York.
Acest accident vine într-un moment nepotrivit
în timp ce congresmanul lucra la o lege controversată. Dale...
opunându-se legii securităţii şi intimităţii comunicaţiilor.
Pompierii mi-au spus că dl congresman
era singur în maşină.
Ni s-a confirmat acest lucru. Ceea ce pare ciudat
este ca Bob, câinele dlui Hamersly, se afla în custodia poliţiei.
Înţeleg că se ştie totuşi că dl congresman avea probleme cu inima.
Da, există mai multe probleme cu inima.
Ba chiar dl congresman a suferit o operaţie pe cord acum doi ani.
Anchetatorii ne-au comunicat că au găsit o cutie de medicamente
Ceea ce poate însemna, deşi sunt numai speculaţii,
ca dl congresman a suferit un atac aici la rezervaţia Lockraven.
El lasă în urmă patru copii.
Vom avea mai multe detalii pe măsură ce ancheta continuă.
Am nevoie de un 10-27 pentru...
GMC Jimmy din 75, maro
înmatriculat în Washington,
8K6-394
Şi un 10-28 asupra proprietarului.
Jake, nu-mi da, te rog, numere optimiste. Urăsc optimismul.
- Domnule? - Vreau să ştiu câte voturi avem în buzunar!
Să nu se răzgândească după cum bate vântul.
Mulţumesc.
Se pare că avem o problemă la lac.
Acesta este Daniel Zavitz. Fotografiază natura şi are câteva burse guvernamentale.
Una dintre ele este pentru monitorizarea circuitelor de migraţie a gâştelor canadiene.
Sau a lipsei lor.
Cutia se numeşte "cuib". Conţine o cameră video
activată numai la mişcare cu lentile multiple.
Era ţintită direct spre debarcader.
Avem nevoie de doi specialişti cu aparatura completă.
Pune-l pe Fiedler să se ocupe şi sună-l pe Kramer
să ne trimită nişte foşti soldaţi.
Cum o să descriem proiectul?
O să pară o operaţie de antrenament. Şi fă legătura cu NRO.
- Aste e bine. - Falsifică aprobarea FBI.
Şi să nu scape nimic dincolo de echipă. Pune mâna pe casetă.
- Desigur. - Trageţi o sârmă la păsărarul nostru.
Am înţeles.
Fiedler, sunt Hicks. Trebuie să-l interceptăm pe Daniel Leon Zavitz.
202-555-0108.
Ce autorizaţie avem?
Operaţiune de antrenament P1. Aprobată de FBI.
Krug şi Jones, domnule.
Am făcut parte din corpul 22 marină. Kramer ne-a trimis.
- Mişto tunsoare. - Treizeci de luni în penitenciar federal
la Marion, Illinois, pentru un GVH-1 asupra sergentului, ce naiba e asta?!
Tipul era un ticălos, domnule şi a meritat tot ce a primit.
Toate noi, cu data de azi.
A sosit maşina electrică.
Un Sedan pentru tine.
Suntem în direct de la rezervaţia Lockraven...
unde poliţia şi pompierii încearcă să scoată
un Mercedes clasic, proprietate a congresmanului republican
Puteţi să vedeţi chiar acum cum se lucrează, în fundal.
Pompierii şi poliţia nu spun mare lucru acum.
Iată ce ştim. Ni s-a spus că congresmenul
era singur în vehicul când s-a întâmplat accidentul acum o oră.
Se ştia că congresmanul avea probleme cu inima.
Anchetatorii ne-au comunicat că au găsit o cutie de medicamente
Ceea ce poate însemna, deşi sunt numai speculaţii,
că dl congresman a suferit un atac aici la rezervaţia Lockraven.
Ni s-a mai spus că nu era nimeni altcineva în maşină.
- Ei drăcia dracului. - Ceea ce pare curios este ca Bob, câinele dlui congresmen,
RAHAT!
Se afla pe mal şi este acum în custodia poliţiei.
El este din Syracuse, New York.
Congresmanul era oponentul cheie al legii securităţii şi intimităţii telecomunicaţiilor.
- Ştirile. - Lenny...
n-o să crezi când o să-ţi spun pe ce am pus mâna.
- Zavitz. Nu te-am mai auzit... - Lenny, Am pus mâna...
pe asasinatul lui Phil Hamersly pe casetă video.
Phil Hamersly a murit din cauza unui atac de cord.
Negativ. Hamersly a fost asasinat de profesionişti
sub directa supraveghere a unuia căruia îi lipseşte vitamina D.
- De unde ai caseta? - Studiul meu de la rezervaţie presupune o cameră video.
- Glumeşti? - Camera era orientată spre debarcaderul de vizavi
exact unde Phil Hamersly a fost ucis.
- Cât de repede poţi să-mi aduci caseta? - Fac o copie chiar acum.
Mark, trebuie să răspund la telefon.
Bine, mulţumesc. Sună-mă dacă ai nevoie de ceva.
- Fiedler, linia e sigură? - Da, domnule. - Spune.
Zavitz vorbeşte cu un tip, Lenny Bloom...
fost activist anti-război.
Publica mai multe fiţuici de stânga cu subiect politic.
- O să-i ducă acum caseta lui Bloom, la birou. - Puneţi o sârmă la Bloom.
- Şi alocaţi un satelit pentru operaţiunea asta. - Am făcut-o deja.
Julie, o să-mi iau liber pentru restul zilei.
Trebuie să cumpăr ceva pentru Crăciun. Să-mi iau gândul de la treburi.
Ce zici, gagicilor le place lenjeria?
Bine. Ne vedem dimineaţă.
- Bună. - Bună.
Ce mai faci.
Salut.
- Bună. - Bună. - Pot să vă ajut cu ceva?
- Da. - Vedeţi ceva ce var place?
- Sunt căsătorit. - E legal.
Eu, ah, am nevoie... îmi trebuie...
aaaa, un cadou de Crăciun.
- Pentru soţie? - Da, de mai mulţi ani. Suntem, da, suntem...
- Deci aţi dori lenjerie pentru soţia dvs? - Da, da, asta...
Va place Christian Dior?
Ştiţi, să fiu cinstit, habar n-am de lucrurile astea.
- Eu nu prea... ... am ieşit din oraş
Adică, să nu înţelegeţi greşit, sunt experimentat în...
- Da. Dintr-un anumit punct de vedere - Înteleg.
Ştiţi, n-aş vrea să vin aici şi să par prost.
Prea târziu?
- Da. Ce măsură? - Scuzaţi?
- Ah, soţia? - Da. - Păi, ea este...
- E cam... - Măsura şase.
Da asta... adică... este... da, e măsura şase.
Bun. Şi măsura cupelor?
Poftim?
Ah, e mai mare de atât!
Adică, eh, adică, nu cu mult.
- Oops. - Trebuia să-i iau un ceas.
- Până acum... - Salut.
- Sunt eu, Ruthie. - Rahat. - Mi-au deconectat telefonul.
Nici al meu nu merge. Cred că e o problemă cu linia.
Poţi să-mi dai nişte fise? Pentru telefonul public?
Hai o dată. Trebuie să-l sun pe doctor.
Danny
Danny, ţi-am dat întotdeauna banii împrumutaţi.
Danny
Deschide uşa!
Rahat.
- Hai o dată! - O secundă!
- Intru! - Danny!
Haide. Haide.
Rahat.
Nu merge.
L-am văzut! Fuge.
- A ieşit prin dos. - Dă-mi imagini în direct la coordonatele următoare.
L-am văzut! Baza, sunt controlul local.
Cerem vizualizare imediată rezoluţie maximă
latitudine 38.55, longitudine 77.00.
Înţeles. Legătura prin satelit într-un minut. Terminat.
Fugi, Danny, fugi. Au arme. Fugi.
- Unde s-a dus? - Pe acoperiş.
- Avem imagine de la satelit. - Înţeles. Avem imagini.
Confirmat, mulţumesc. Air One, drept înainte.
Către toate unităţile: Ţinta merge spre nord pe acoperiş.
Columbia şi 18. Avem nevoie de imagine.
Înţeles. Aveţi imagine.
Mişcaţi-vă! A sărit pe clădirea vecină.
- Atenţie, toată lumea. A intrat prin spate - A intrat la Căpitan Ike.
- Căpitan Ike. - Înţeles.
Mişcă-te din drum.
Hei!
- Air One, atenţie. Suspectul merge spre intrare. - Strada Columbia.
- Detaliile clădirii de pe Columbia. - Înţeles.
L-am văzut.
Atenţie, toată lumea: ţinta a intrat în frizerie.
- Rahat. L-am pierdut. L-am pierdut.
- Nu pot... - Ţinta a ieşit prin spate. E pe alee, urmăriţi-l!
- Nu văd nimic. - Air One, am pierdut contactul vizual.
- Nu văd nimic. Tu-l mai ai? - Cine-l mai are?
Zavitz- Dan Zavitz-
Salut, sunt eu, Bobby Dean. Am fost colegi la Georgetown. Ce faci?
- Ajută-mă. - Eşti rănit? - Ce credeţi despre asta?
Ea este Becky. Becky, spune "Bună ziua".
O secundă, vă rog.
E în capătul străzii Pratt. Acum aleargă spre Connecticut.
- Pratt, e exact în spatele nostru. Întoarce! - L-am văzut.
Mişcă, mişcă! Mişcă din drum!
Hei, hei! Vino înapoi, omule.
L-am văzut!
Ţinta merge spre nord pe strada Connecticut.
L-am văzut!
Haide. Haide.
Ţinta şi-a schimbat direcţia! Acum spre sud, către DuPont.
Stop!
Ţinta a fost doborâtă. Air One, confirmaţi.
Ţinta e doborâtă. Ţinta e terminată.
- Ce s-a întâmplat? - Un tip pe bicicletă a fost pocnit.
Oh, Doamne.
- Te-am bătut. - Da, sigur.
- Ah, tu eşti...
- Hei, hei! - Te-am bătut! - Nu, eu te-am bătut.
- Te-am prins din urmă. - Alo, bună seara! - S-o crezi tu!
Am greşit casa?
Caut un băiat de opt ani cam atât de înalt.
- Arătos. Presupus fiul meu. - Nu.
- Hmm, poate e după televizor. - Eric?
- Eric? - Domnu Dean, dă-te la o parte... - La o parte!
Ce? Ce? Oh, scuzaţi-mă...
- Sunt cadourile mele de Crăciun. - Unele dintre ele.
- Pot să le deschid? - Da, sigur. Poftim.
- Serios? - Visezi, băiete. Caramba! - Tată!
- Rămâi la cină în seara asta, Dylan? - Dacă nu e nici o problemă?
- Ai bani la tine? - Bani?! - Glumeşte!
- O să dorm la Dylan în seara asta... - Întreab-o pe mama.
Aveam de gând, dar e prea ocupată cu urlatul la televizor.
Mda şi se duce naiba al 4lea amendament ce mai rămăsese din el.
- Hei, Maria. - Bună seara, dle Bobby.
Nu vi se pare că, totuşi, pentru un cetăţean oarecare,
Auzi, eşti la un lătrat şi jumătate de a zbura din casa asta!
Iubitule, ascultă-l pe idiotul ăsta fascist!
- Ha? -... şi libertăţile personale care au existat
într-un echilibru precar dar când clădirile sar în aer priorităţile oamenilor se schimbă
- Are dreptate, dulceaţă! - Bobby-
- Adică, cine e idiotul ăsta?! - Vorbeşte despre sfârşitul intimităţii personale.
- Vrei să ţi se asculte telefonul?! - Nu pun la cale nici o lovitură.
Păi, de unde să ştim dacă nu ţi-am ascultat secretele?!
Va trebui să ai încredere în mine.
Da, ştiu. Îi ascultăm numai pe criminali.
Nu vor fi afectate drepturile oamenilor cinstiţi.
- Sigur. - Şi cine decide cine e cinstit?
- Eu zic că tu ar trebui să faci asta. - Bobby, ar trebui să fii mai serios.
Scumpo, tu eşti suficient de serioasă pentru amândoi.
Şi pentru jumătate dintre vecini.
Zece milioane de oameni de alte naţionalităţi trăiesc în SUA.
Şi mulţi dintre aceştia considera SUA drept inamic.
- Iar ei consideră actele de terorism... - Mai ţii minte pe Daniel Zavitz?
- Am fost colegi la Georgetown. - Vag.
- L-am văzut azi. - Ce mai face?
- E mort! - Ce?
- A fost lovit de o maşină aproape în faţa mea. - Oh, doamne!
Ne-am lovit într-un magazin şi era supărat sau aşa ceva.
- De ce? - Nu ştiu.
Până să apucăm să vorbim a zburat din magazin
şi când l-am văzut iar era deja mort.
Vino aici, scumpule...
Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
Ca să nu mai menţionez pe gangsterul care m-a ameninţat că mă omoară azi.
- Da, foarte amuzant! - Nu-i aşa? De-a dreptul hilar.
- Ce mi-ai cumpărat? - O bilă de bowling.
Şi termină cu terorismul. Sperii copiii.
Vom reveni la telefoanele pentru congresmenul Sam Albert imediat.
- Spune. - Zavitz e mort. Şi Lenny, tipul cu ziarul.
- Iar caseta? - Am găsit originalul în apartamentul lui Zavitz.
- Originalul? - Există o copie.
- O copie? - Da, domnule. - Alte veşti bune?
Nu a ajuns la ziar, dar a existat un contact în sectorul privat.
- Cine? - Câţiva nesemnificativi şi unul principal.
- Cine? - Robert Dean. Un avocat de relaţii de muncă.
Locuieşte în Georgetown cu soţia, Carla Dean. Şi ea e tot avocat.
Lucrează la ACLU.
Presupun că putea să i-o dea direct lui Bob Woodward.
Poate am scăpat totuşi. Vezi ce ştie Dean.
- Contactaţi-l. - Da, să trăiţi.
Urăsc lucrurile astea de Crăciun.
Fiedler, ne trebuie FinCEN, EPIC...
şi un DRD imediat pentru Robert Clayton Dean.
Numărul 986-26-0901. Scoate tot ce avem, bine?
Haideţi. Să pornim la treaba.
Eric, sună-mă dimineaţă când vrei să vin să te iau.
Ştii, dacă te hotărăşti să rămâi la Dylan pentru tot weekendul...
sau pentru tot secolul... am discutat deja cu mama
O să fie mai greu la început dar o să ne obişnuim.
Tata glumeşte. O să-i fie dor de tine, ca şi mie.
Iubito, grăbeşte-te. Ştii ce înseamnă asta, nu?
Mda. Că o să fii adormit când o să ajung eu înapoi.
S-a întâmplat o singură dată!
Acum executăm o căutare completă în baza de date.
Brian a efectuat o analiză şi o comparaţie preliminară.
A găsit câteva lucruri interesante.
Mulţumesc, Brian.
Mulţumesc.
Să vedem factura telefonică.
Pe cine a sunat.
- Ia uită-te aici. - Cine?
Rachel Banks.
Caută încrucişat.
Au fost colegi la Georgetown.
Aceeaşi adresă, acelaşi număr de telefon.
Au rămas apropiaţi. Multe apeluri, deşi el e însurat.
- Aha. Iată... - Ce?
În ultimele 18 luni,
Dean are 4, 5,... 7 retrageri de 4-5 mii de dolari
din ce în ce mai mult...
de fiecare dată, domnişoara Banks
a făcut depuneri într-o zi sau două.
- Şantaj? - Hmm, sumele nu sunt identice...
Mda, este exact 15% din suma retrasă de Dean, de fiecare dată.
Brian, mai găsim şi altceva?
Ştii avem toate camerele, camera poliţiei,
două camere de trafic, dar asta pare cea mai bună.
E camera de securitate a magazinului. Opreşte!
Roteşte 75 de grade. Vertical.
Stop. Măreşte de 10 ori.
Focalizează.
Acum înainte cadru cu cadru.
Bun. Chiar înainte de a se bloca imaginea, geanta lui Dean îşi schimba forma.
Vezi schimbarea umbrei?
Umbra s-a schimbat. Deci Zavitz a schimbat conţinutul genţii lui Dean.
- O casetă? - E greu de spus.
- Ar putea calculatorul să ne ducă pe partea cealaltă? - Ar putea încerca.
- Da? - Roteşte 70 de grade vertical.
- Ce crezi că e? - E mai mare decât o casetă.
Zavitz avea acasă echipamente de compresie digitală. Putea să descarce filmul pe ceva.
Sau poate că geanta s-a mişcat pur şi simplu în mâna lui Dean.
Sau s-a interpus ceva în lumină ceea ce a modificat forma umbrei. Ar putea fi orice.
Sau totul. Să mergem să aflăm.
Pleacă, am treabă.
Pleacă.
Marş de aici.
La dracu...
- Dl. Dean? - Da. Vă pot ajuta cu ceva?
Sunt detectiv Banning. Eu sunt Pratt. De la poliţie.
Ne pare rău că vă deranjăm, dle. Am vrea să vă punem câteva întrebări despre Daniel Zavitz.
- Da, sigur. Îmi arătaţi insignele? - Desigur.
Sigur.
Bun. Intraţi. Pleacă de aici, Porsche.
- Aşa. Poftiţi băieţi. - Bun.
N-am văzut accidentul. Nu ştiu a cui a fost vina.
- N-am venit să vorbim despre accident. - Scuze. Dar, aţi spus...
Ne cerem scuze dacă a fost o confuzie, dle.
Noi ne ocupăm de o altă faţă a anchetei.
Se pare că dl. Zavitz era implicat într-o afacere de şantaj.
- Ce fel de ceas e asta? - Sunteţi avocatul dlui Zavitz? - E un Omega.
- Nu, nu sunt avocatul lui. - Deci nu sunteţi constrâns de relaţia avocat-client.
- Da, aveţi dreptate. - Vedeţi, dle Dean...
noi credem că dl Zavitz v-a dat nişte materiale sensibile.
- Ce fel de materiale? - Sensibile! Vă rugăm să ne confirmaţi...
Nu mi-a dat nimic.
Aceste puncte de maxim în voce indică un grad înalt de nerăbdare.
- Ce fel de nerăbdare? - E legea naturii...
Dacă mi-ar fi dat ceva, aş fi ştiut.
- Minte! - Dar în pachetele dvs?
Ar putea să va fi pus ceva în sacoşe fără să ştiţi?
Îmi pare rău. Daniel Zavitz nu mi-a dat nimic.
- E un stilou Parker? - E un Mont Blanc.
Nu mi-a secretat nimic în orificiile corporale.
- Orice ar fi, nu e la mine. - Putem să ne uitam la ele?
- Nu cred. Nu fără un mandat. - Oh doamne.
- E bun tipul. - Cum de v-aţi aflat la Ruby azi?
Cumpăram nişte lenjerie. Nu e ilegal, nu-i aşa?
- Pentru soţia dvs? - Nu, era pentru mine!
Mă mai îmbrac în ţoale de damă uneori în weekenduri. Aţi fi suprins...
cât de sexy te poţi simţi îmbrăcat în chiloţi de mătase.
Ne gândeam că ar putea fi pentru Rachel Banks.
Noapte bună, domnilor.
- Noapte bună, domnule. - Noapte bună, dle Dean.
Despre ce vorbeau, Porsche? Nu e nimic aici.
Am ajuns.
Vin imediat, iubito.
Fie se pregăteşte să facă ceva cu ea, fie nu ştie că o are.
Sau poate chiar n-o are!
Ştii ce am văzut?
Am văzut asasini în libertate, pentru că martorul ocular era alcoolic.
Am văzut violatori care au scăpat, pentru ca fata era o curvă ordinară.
Credibilitate! Asta e foarte importantă!
Dean are caseta şi va ieşi cu ea. Când o va face, vreau să nu aibă strop de credibilitate.
Vreau ca oamenii să ştie că minte înainte ca el să deschidă gura.
Am putea să-i luăm nevasta şi copilul. Ne-ar da caseta în schimbul lor.
Şi ne-am trezi cu poliţia şi FBI-ul pe cap în mai puţin de 24 de ore
Ascultaţi cele mai frecvente 20 de numere apelate şi intraţi în viaţa lui.
Pe situaţia sindicatelor scrie MAFIA cu majuscule
Şi este vulnerabil în problema Rachel Banks.
Vreau să ştim totul despre nevasta lui, despre părinţii lui,
despre jocuri de noroc, probe de urină, închirieri de filme porno.
Trebuie să putem folosi orice, ca să obţinem ce avem nevoie.
Acest mic ticălos nu va fi ultimul capitol al vieţii mele.
- Spune-mi ceva. - Mda.
De unde ai aflat că Pintero s-a întâlnit cu mahării din sindicate?
Sunt cel mai tare.
Am angajat un detectiv.
- Hei! - Fă câinele să tacă.
Mama avea d-astea Au. M-a muşcat câinele.
- Cine e detectivul? - Cum adică? Cum îl cheamă?
Hai, Bobby. Ştii ce te întreb. E tipul pe care-l ştie Rachel?
De ce trebuie să trecem prin asta de fiecare dată?
- Bobby, te-am întrebat numai... - Carla, Rachel Banks e un subiect închis.
Tu eşti singura femeie din viaţa mea.
Tu şi Janet Jackson.
Trebuie să fiu cinstit cu tine. Dacă mă suna Janet Jackson...
Va trebui să ne schimbăm numele de familie în Jackson.
Da, sigur. Ar trebui să-i rup şi ei picioarele.
- Mai jos, mai jos. Cum ar fi făcut-o nişte puşti. - Ce dracu trăncăneşti acolo. Mai taci.
Oh, sensibiliciosule.
Jones are nişte probleme.
- Alo. Băieţi, au ajuns acasă.
Mişcaţi-vă!
Mişto mixer.
Oh, doamne.
Oh, Porsche.
Rahat! Câinele e verde.
Jones a pictat şi câinele.
Sunt Robert Dean, str. Sutton, nr. 2811 Vreau să raportez o spargere.
Nu ştiu. Casa e vandalizată. După cum arată, poate nişte copii...
Trimiteţi o maşină aici. Imediat.
- Să mergem. - Verificăm şi restul casei, doamnă.
Mi-au lăsat unul.
De unde ştii că nu e Pintero?
Nu ştiu. Dar e cam frivol.
De fapt, cred că sper că n-au fost decât nişte copii.
John.
Ce avem aici?
Cred că avem un câştigător.
Telefon pentru telefon.
- Ţi-au luat ţoale? - Nu.
Mi-au aruncat costumele şi pantofii în cadă.
Şi mi-au pictat şi javră.
- Negru. - Negru.
Perfect. Cum arata?
Mesaj pe pager pentru dl Dean.
Te-am marcat, dle Dean.
Mi-au spart computerul, televizorul... şi mi-au luat mixerul.
- Bijuterii ceva? - Nu.
- Argintărie? - Nimic. Numai mixerul.
- Mixerul? - Iubeam mixerul ăla.
Ştii, am făcut şi eu prostii când eram copil.
Adică, nu spargeri sau ceva, dar, prostii, ştii tu...
Mda, toţi am făcut prostii, dar de ce a trebuit să-mi ia mixerul?
Pari ataşat de mixerul ăla, Robert.
Vezi tu, unii oameni meditează, alţii se duc la masaj.
- Eu amestec! - Eşti un ciudat, ştii asta?
Şi singurul costum care mi l-au lăsat e vechi de trei ani.
Iar anii nu-l fac mai bun.
Să explodeze? Doar nu crezi că o să stau să aştept să explodeze...
Jerry, o să-l dau în judecată direct la capitolul 11
E o aiureală... Nici n-au vrut să mă asculte
- Nu au nici un fel de acoperire... - Dl Dean?
- Da? - Rachel Banks pe linia unu
în plus, dnii Silverberg şi Blake vă aşteaptă în sala de conferinţe
Mulţumesc. Jerry, am un alt telefon, scuze
- Bună, ce faci? - M-au sunat patronii să nu mai vin.
- Cum? De ce? - Habar n-am.
Am tot primit apeluri de la reporteri, mă întreabă ce relaţie am cu tine...
şi de când lucrez pentru mafie.
- Mafie, Bobby? - Oh doamne
- Ştii ce greu mi-a fost să găsesc slujba asta? - Da, ştiu...
Dle Dean, patronii încă va aşteaptă în sala de conferinţe
- Te-am auzit de prima dată. - Văd că ai şi tu problemele tale.
Stai, Rachel...
Oh...
Tocmai am terminat de vorbit cu o sursă de încredere
Se pare că un juriu va fi adunat pentru a studia metoda ta de lucru
începând cu greva electricienilor.
- Şi de ce mă rog? - Se presupune că ai creat o companie fantomă în Zurich...
Iar relaţia ta cu familia Peitso le permite acestora să-şi exercite influenţă
şi să adune martori mincinoşi care să ne discretizeze cazul
- Oh, desigur. - Deci nu negi nimic?
Sigur. Afară de compania din Zurich
sau de a cunoaşte vreun Sam Villotti...
sau de a avea vreo relaţie cu Peitso
- E ridicol! - Robert - Mark, ştiu ce se întâmplă!
E mâna lui Pintero. Se răzbună pe mine.
Dă-mi o săptămână şi patru băieţi de la litigii
şi îţi garantez că Pintero o să vină să ne implore
Spune-ne despre Rachel Banks.
Ce să vă spun? A fost prietena mea în anul 2 la Drept
Am păstrat legătura. Ne mai ajutăm din când în când... atât.
Ai avut o aventură cu ea acum patru ani?
Ţi-ai făcut vreodată plăcerea singur în baie, Brian?
Hmm? Ai avut vreodată tendinţe homosexuale?
- Bobby, asta... - Nu e treaba mea? Sigur!
Îmi iubesc nevasta şi copilul
fără echivoc, dar nici asta nu e treaba voastră
Suntem de părere că ar trebui să-ţi iei un concediu
până vom putea să rezolvăm toate lucrurile astea.
- Mă daţi afară? - Te-ai dat singur afară!
Carla
Unde e, Jen?
- Nu intra acolo. Nu vrea să te vadă... - De ce?
Fiindcă citeşte ziarele.
- Ticălosule. - Carla..
- De ce a trebuit să aflu aşa? - Şi eu am aflat la fel!
Sunt numai minciuni. Numai minciuni.
- Deci nu te-ai întâlnit cu ea? - Am luat prânzul împreună.
Ne întâlnim o dată pe lună. Prin ea vorbesc cu detectivul, Brill.
Probabil că cineva ne-a văzut în restaurant.
- Ai spus că ea nu e o problemă. - Şi nu e! Ne întâlnim pentru afaceri.
- Ştiam că dacă o să-ţi spun... - Bobby, ai avut o aventură cu femeia asta!
Am fost la psiholog un an de zile amândoi!
Şi acum mă minţi din nou că nu te întâlneşti cu ea. Mi-e rău!
Carla, ziarele mă fac praf acum cu spălare de bani, legături cu mafia
Mi-am pierdut şi slujba...
Trebuie să ai încredere în mine în problema asta, te rog...
Cum aş putea să am încredere în tine? Bobby, te rog să pleci.
- Carla, sunt numai minciuni! - Nu vreau să aud nimic!
Nu mai vreau să te aud! Nu pot să gândesc cu tine aici. Pleacă!
- La ce vrei să te gândeşti? - Bobby, ieşi afară! - Sunt numai minciuni!
Ieşi şi lasă-mă să mă gândesc. Pleacă!
Du-te, Bobby, du-te!
- Vrei un amestec? - Da.
Mulţumesc.
- Bună ziua. - Bună. Aş dori o cameră pentru o seară...
Da, sigur.
- Îmi pare rău, dar cardul a fost refuzat. - Refuzat? Dar e nou-nouţ! Mai încearcă-l o dată, te rog.
Da, domnule.
Ştiţi, poate nu a fost activat încă.
Mulţumesc. Încercati-l pe acesta.
Da, domnule.
Nu merge nici acesta.
- Să-l mai încerc o dată. - Lasă-l.
- Mi-a dispărut geanta. - Pardon?
- Geanta mea, era aici... - Sunteţi sigur că aţi avut-o?
Sigur că sunt sigur!
Salut. Sunt Rachel dar nu sunt acasă. Lasa un mesaj după semnal.
Bună Rachel, sunt Bobby. Trebuie să vorbim urgent,
trebuie să ne întâlnim.
Vino mâine la 11 în piaţa Mt. Vernon.
DA!
Atenţie, intrăm în faza a doua a operaţiunii de antrenament.
Selb va face prezentarea. Toată lumea ascultă, da?
Vom urmări subiecţii prin piaţă.
Vom avea trei staţii de ascultare şi două camere cu microfoane direcţionale.
Pratt, tu eşti numărul trei. Jones, Fiedler, Krug...
Voi veţi fi la sol. Veţi urmări ţintele.
Vă mişcaţi când spun eu, staţi pe loc când spun eu.
Toată lumea ascultă comanda la mine.
Pentru începători, dacă nu avem vizibilitate directă
nu putem auzi ce spun, înţeles?
- Înteles? - Sigur, am înţeles.
- Toată lumea a înţeles? - Da.
Jones, Krug, voi sunteţi de la comunicaţii?
- Nu, noi suntem agenţi. - Mi-am dat seama după freză!
Aş vrea să discut cu dl. Pintero
să discutăm despre lucrurile care mi s-au întâmplat.
Am sunat şi mi s-a spus că e aici.
Dl. Pintero ar putea să te ajute.
- Dar nu vrea! - De ce?
În primul rând, fiindcă nu ai spus cine a făcut caseta aia video.
Apoi, fiindcă noi cheltuim sute de mii de dolari
pe avocăţei ca tine
din cauza altor avocăţei ca tine.
De fapt, avocăţei este un termen
rezervat în general pentru avocaţii evrei.
Cred că un termen mai potrivit pentru unul ca mine
ar fi, ştiu eu, "eggplant"
Bam! Copilu' e mai deştept de fiecare dată când îl văd!
- Ai spus 11 fix. - Ştiu. Traficul de Crăciun e oribil
N-ar trebui să ne întâlnim în public, nu e momentul...
- Avem ceva de ascuns? - Zgomot de fond la UNU. DOI, te poţi descurca mai bine...
- Din păcate, nu. - DOI, eşti mai bine.
M-au căutat de la Fisc azi.
- DOI, eşti bine, ţine aşa. - Mi-au spus că stilul meu de viaţa depăşeşte cu mult veniturile.
Te investighează?
Pe ultimii patru ani. Ce se întâmplă, Bobby?
Nu-ţi face griji. Firma mea te va reprezenta gratis.
- Optzeci la sută. - Nu mai lucrezi acolo, ai uitat?
- TREI e mult mai bine. - Ne-am dus naibii...
- Trezeşte-te, UNU. - Suntem terminaţi
Rachel, o să repar lucrurile.
- Cum? - Spune-mi despre Brill.
- A spus "Bill"? - Nu, "Brill," cu un "R." - Nu pot!
- Caută în dosarul Rachel Banks. Vezi dacă apare "Brill" pe undeva.
Rachel, nu vezi ca el e cheia în tot rahatul ăsta?
De când mi-ai dat caseta aia viaţa mea s-a întors cu susul în jos.
Mi-ai spus că tipul e în regulă.
- Aveai nevoie de informaţii. Eu ţi-am făcut rost. - DOI, eşti bine. Ţine-o aşa.
- TREI e bine. - Acest subiect e închis.
- Vrei slujba înapoi? - Rahat. - Îţi vrei viaţa înapoi?
Nu am nici o viaţă!
Sunt îndrăgostită de un om însurat.
Văd banca foarte bine.
Rachel, îmi pare rău, dar nu pot să fac nimic în această privinţă.
De ce crezi că e vorba de tine?
Nu e vorba de mine?
Eu am presupus doar...
- Eşti un idiot, ştii? - Da. Ştiu.
Rachel, trebuie neapărat să-mi spui despre Brill.
Să mergem de aici.
S-au ridicat.
- Trec pe TREI. - Stai cu ei... - Suntem la 40%... 20%
- Ţine-te după ei, după copaci DOI, îi vezi? - Am pierdut vizibilitatea...
- Repet, nu mai am vizibilitate. - TREI, nu mai ai nimic!
- Nu-i mai văd, sunt în unghi mort. - Am pierdut audio. Dar îi putem urmări.
Când am nevoie de Brill...
Trag o linie cu creta pe cutia poştală din faţa casei mele.
Când el trage încă o linie, făcând crucea, trebuie să fac depunere.
Poziţia e aceeaşi de fiecare dată, la fel şi locul şi ora.
Feribotul pentru insula Gibson, ora 15:00.
- L-ai văzut vreodată personal? - E un tip foarte atent.
N-o să-i placă să te vadă urmărindu-l.
Depunerea trebuie făcută în spatele scaunului 32.
Eu las ceva acolo, el ridică mai târziu.
Îmi pare rău ca a durat atâta. Trebuia să văd dacă eşti urmărit.
- Brill. - Brill e mort.
A murit de guturai la doi ani. E îngropat undeva în Kansas.
- Ce e aia? - Un detector de "goange"
- Scote-ti pantoful stâng. - Ce vrei să spui?
Scoate pantoful, n-am timp de explicaţii.
Haide.
E un transmiţător de poziţie. Bate la un kilometru.
Sunt aproape. Haide.
Cine sunt "ei"?
Şi de ce îmi pun mie "goange" în pantofi?
Treci în spate, să pari un client.
Am pierdut totul, nevasta, slujba...
conturile din bancă, totul!
Ai spus că Zavitz era amestecat în ceva?
- Nu, ei au spus asta. - Ai fost ultimul care a vorbit cu el?
- Da. - Şi ce ţi-a spus? - Nimic! A spus "Ajută-mă"
- Cu ce să-l ajuţi? - Habar n-am. N-a mai continuat.
- Ce ţi-a dat? - Nimic. Nu mi-a dat nimic.
Ascultă. Trebuie să fii cinstit cu mine. Dacă mă minţi, nu pot să te ajut.
- Îîi spun că nu mi-a dat nimic. - Un nume? Un număr de telefon?
Nimic. Pricepi? Nimic.
- Cine e ăsta? - Cineva încearcă să ne atragă atenţia.
O face destul de bine.
Doi-zero-nouă, am nevoie de ajutor.
- Cu cine vorbeşti? Parcă lucrai singur. - Taci.
- Stai pe loc. Nu mişca. - Hei!
Uite ce mi-ai făcut la maşină.
Rahat
Domnilor, subiectul intră într-o clădire la intersecţia Chambers cu Light.
Strada Chambers, nr. 105.
- Verifică cele şase echipamente. - Toate şase sunt în regulă.
- Cheamă satelitul de poziţie. - Am făcut-o deja. E în regulă.
Transmit coordonatele.
- Alo. - Carla, să nu închizi.
- Robert, ştii la ce mă uit acum? - Carla, ascultă...
Fotografii cu tine şi Rachel, făcute azi. Te-ai întâlnit cu ea?
Carla, de unde ai fotografiile?
De la un mesager, Robert.
- Ce contează? - Păi...
Se întâmplă ceva. Nu ştiu cine...
Robert, Am fost la magazin azi...
şi nu mi-au mers cărţile de credit.
- Ştiu. Nici ale mele. - N-am putut să cumpăr mâncare.
- Trebuie să plec. - Cum adică să pleci?
- Carla, trebuie să plec acum. - Robert, aşteaptă.
Treci în lift imediat.
Eh, na?
Avem mişcare verticală.
Lift. E în lift.
- Pierdem urmărirea. - Are cineva contact vizual? - Trebuie să mut satelitul.
- Mă ocup deja. - Aţi ajuns acolo? - Nu încă.
Ce naiba se întâmpla?
- Taci. - S-au oprit.
Tine aşa.
- Nu ştiu ce problemă ai... - Taci.
Avem zgomot de înaltă frecvenţă. Am pierdut echipamentele 1,2 şi 6.
Semnalul e mort la toate trei. Se întâmplă ceva.
Ridică-te.
- Trei patru şi cinci sunt la locul lor. - Are ajutoare, băieţi.
Am avut o înţelegere. Nici un contact. Ai încălcat-o!
Probabil că merg pe acoperiş. Air One, avem nevoie de contact video.
Colţul din nord-est, la intersecţia Chambers cu Light.
Înteles. Acoperiş colţ nord-est intersecţia Chambers cu Light.
Ştii câţi agenţi federali te urmăreau pe feribot?
- Eu nu... - Pentru cine lucrezi? - Ce tot spui?
E vorba de mine? Eu sunt ţinta? Ştiu cine sunt?
- Cine să ştie? - Ştiu cine sunt? - Habar n-am ce tot spui.
Eşti ori foarte deştept, ori incredibil de prost.
Coboară. Haide.
- Semnalele se separă. - Trei coboară. Patru şi cinci sunt încă împreună.
Unde s-a dus?
- De unde ştiai de feribot? Cine ţi-a spus? - Rachel. Cine era celălalt tip?
- Ce ţi-a spus? Fii exact! - A zis că e Brill.
A spus-o el sau ai spus-o tu? Gândeşte-te bine.
- Rahat, eu am spus-o. - Vezi, d-aia avem reguli!
- Are vreo legătură cu Pintero? - Crezi că mafia are aparatură ca asta?
- Scuzaţi. Unde sunt lifturile? - Acolo. - În telefonul tău era un aparat GPS.
- Puls de 24 gigaherţi. - Ce înseamnă asta?
E un aparat mai nou cu două generaţii decât aparatura poliţiei.
- Şi ce înseamnă asta? - Ştii englezeşte? - Se pare că nu destul de bine.
Eşti un dobitoc. Înseamna ca NSA poate citi ora pe ceasul tău de mână.
Ia mai scuteşte-mă! Împuşcă-mă chiar acum, sau spune-mi ce naiba se întâmplă.
- Jones, ia-o pe scări. - Krug, asigură zona. Aşteptaţi semnalul meu.
Agenţia Naţională de Securitate se ocupa cu supravegherea internaţională.
Faxuri, telefoane, comunicaţii prin satelit
Sunt singurii în ţara asta, inclusiv armata, care ar putea avea astfel de aparatură.
- De ce sunt pe urmele mele? - Nu ştiu şi nu vreau să ştiu.
Uite-i că vin. Mă gândeam ca farfuriile astea ne-ar acoperi.
Control, sunt Air One. Repetaţi coordonatele.
Chambers Avenue, nr. 105.
Înca mai transmiţi. Au semnal de la tine.
Gulerul, centura, fermoarele. Scapă de ţoale.
- Şi ce să fac? - Nimic. Dacă mai apuci o zi, o să fiu impresionat.
- Două ţinte, acoperiş, zona de nord. - Înţeles. Două ţinte, acoperiş. Păstraţi contact vizual.
- Ai ceva ce vor ei. - N-am absolut nimic.
Poate că ai fără să ştii. Stai departe de Rachel şi de mine.
Dacă te apropii de vreunul dintre noi, te omor. Şi aruncă ceasul.
- E cadou de aniversare. - Atunci păstrează-l. Şi nu da telefoane.
- Ori s-a sinucis, ori a învăţat să zboare.
- Air One, rămâi cu el. - Ţinta se mişcă.
Avem imagini de la satelit.
Avem rezoluţie de un metru.
Avem din nou legătura, domnilor.
Am descărcat informaţiile.
Semnalul coboară scările la etajul 20.
19, 18...
17...
Acum urcă...
A ieşit de pe scări la 17.
Rahat.
Dl. Wu.
Ţinta e la etajul 17. Măreşte imaginea.
Dl. Wu.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Sunt din partea hotelului, pentru o evaluare.
Nu, fără bacşiş. Mulţumesc.
- Bună ziua. - Bună ziua. - Trebuie să mă asigur că aveţi de toate...
- Că staţi confortabil. - Avem semnal aici.
- L-am găsit. - Krug, Jones...
mişcaţi-vă încoace, la etajul 17, imediat.
E foarte important pentru noi.
- Dl. Dean, ar trebui să stăm de vorbă. - Rahat.
Hainele.
- Rahat. - Da.
Dl. Dean?
Dl. Dean, veniţi la uşă, vă rugăm. Să rezolvăm ce avem de rezolvat.
Nu pot, sunt bolnav. Nu pot.
Haide.
- Ăsta era ultimul. - Dle Dean.
Să nu scăpăm lucrurile de sub control. Lăsaţi musafirii hotelului în pace.
Jos, doamnă, domnule. Staţi jos, vă rugăm
- Uşa. - Totul o să fie în regulă.
Krug, balconul!
Air One, Control, l-am văzut. A coborât la etajul 16.
Air One, suport video. Treceţi pe aripa de sud.
Haide.
Mişcă!
- Dean, deschide uşa. - Ce faci? Haide...
Dean, haide o dată! Vrem numai să discutăm. Deschide uşa.
Deschide uşa!
- Poliţia metropolitană. Avem un om înăuntru. - Trebuie să evacuăm clădirea.
Control, Air One. Avem vehicule de urgenţă care se apropie.
Spectacolul a devenit public. Păstraţi contactul vizual.
Aici Air One. Ne cărăm din zonă.
Avem un om, Chavez, la etajul 15. Blocat, poate rănit.
Hei, e cineva blocat aici.
Totul o să fie în regulă. O să fie bine.
- Atenţie, călătorim. Ştie cineva destinaţia? - Spitalul Sf. Elisabeta.
- Avem nevoie de satelit. - Rezolvat.
Stai uşor, omule. O să fie bine. Stai calm.
- Uşurel. - Îmi pare rău, trebuie să plec. Opriţi maşina.
- Spune-i să oprească. Acum. - Trage pe dreapta, George.
- A coborât, a coborât! - Ticălosul!
A scăpat din ambulanţă. Aleargă şi ai noştri sunt după el.
- Transmite coordonatele. - Chiar acum.
- După el, băieţi. - Du-te, du-te! Rahat. Întoarce!
- Ţine-o aşa! - Controlul tunelului. Sunt de la poiliţie.
Avem un suspect înarmat în tunel. Ajutaţi-ne cu suport video.
Poliţia metropolitană, aici Controlul Tunelului. Suspectul vostru e în tunelul 6. Aleargă spre sud.
Înţeles.
Ştiu, l-am văzut. E chiar în faţa noastră. Tunelul 6.
- Aleargă spre sud în tunelul 6. - Îl văd. - N-are unde să se ducă.
A traversat. E pe contrasens.
Opreşte!
L-am pierdut. Ticălosul naibii. Opreşte!
- A intrat la scara verticală nr. 5 - Unde duce?
Duce la tunelul de ventilaţie.
- Care este punctul de acces cel mai apropiat? - Intrarea de întreţinere din sud. - Înţeles.
Băieţi, e în tunelul de ventilaţie. Folosiţi intrarea de întreţinere din sud.
- Nu avem suport video. - L-au găsit, e în tunelul de ventilaţie.
Folosim intrarea de serviciu prin sud. Haideţi.
Haideţi, daţi-i drumul.
- În mod normal n-aş face asta. - Îl vede cineva? Vorbiţi, oameni buni!
- Rahat. - Rahat!
Nu înţeleg de ce e aşa de greu.
A scăpat de senzori. A avut ajutor.
- Poate e adevăratul Brill. - Avem 23 de Brill în zona Washington.
Nici unul nu pare suspect. Chiar acum îi verifică pe calculator.
- Crezi că e o înscenare? - Adică? Cineva din agenţie?
Habar n-am.
Pare puţin cam ciudat, nu-i aşa?
- Nu înţeleg. - Să ridicăm puţin miza.
Să facem lucrurile puţin mai serioase pentru dl. Dean. Să vedem cum.
Bine.
- Ceva în neregulă? - Nu.
Trebuia să fii director adjunct de 2 ani deja, poate chiar 3
Dar se va întâmpla acum. Legea asta e exact ce-ţi trebuie.
Mulţumesc, Maria.
Porsche, la ce latri tu acolo?
- Porsche? - Taci.
- Eu sunt! Eu! - Ştiu că tu eşti. M-ai speriat.
Casa e ascultată. Ei aud şi văd totul acolo.
Ascultă-mă. Ascultă.
Nu am... jur pe Dzeu că nu... niciodată! E adevărul!
De când cu problema... Nu am atins-o pe Rachel!
Nici măcar nu am privit-o măcar nu aşa, iubito. Te iubesc!
Te iubesc şi asta e tot. Doar tu. Atât.
- Dar Eric? - Şi pe Eric!
Şi familia ta. Mai puţin taică-tu!
Am nevoie de tine. Înţelegi, am nevoie de tine.
Bine.
Ţi-am spus, Bobby.
Ţi-am spus că sunt în stare de aşa ceva.
Iar legea aia nu face decât să le dea apă la moară, pricepi?
- Shh. - Să nu mă sâsâi pe mine!
Ai avut dreptate. Am greşit. Dar nu e momentul pentru "ţi-am spus eu"
Când Zavitz a fost lovit de maşină, fugea şi era speriat.
Aceeaşi oameni care-l urmăreau pe el sunt acum pe urmele mele.
- Bobby, glumeşti? - Vreau să pleci la Philadelphia. Să stai acolo.
- Lasă-mă să mă ocup de problemă. O să ţinem legătura. - Ba nu.
N-o să mă gonească din casa mea!
Ştii eu am ales draperiile alea...
Cui îi pasa de draperii acum?
Pot să iau şi eu o decizie în casa asta?
Du-te la Philadelphia. Poţi să faci asta pentru mine?
- Bine. - Mi-e dor de tine!
Oh, Doamne.
Şi mie mi-e dor de tine.
- Nu poţi să porţi asta. E cadou de Crăciun. - Ştiu. Îmi pare rău.
- Dar mi-a fost dor de tine. - De ce îmi umbli prin lucruri aşa?
Până să ţi-l dau, e încă al meu!
Dar arată mai bine pe mine, nu-i aşa?
Eşti la fel ca şi Eric!
Mi-era dor de tine.
- Ce? - Rahat! Atunci s-a întâmplat.
Când am venit cu cadourile.
- Unde e Eric? - La Dylan.
Probabil pe drum spre scoală. De ce? Ce s-a întâmplat?
- Ce faci cu chestia asta?! - Ţine-l! - Nu vreau.
- Ia-l o dată! - Ce să fac cu el? - Adu-mi bani şi haine.
- Bine. - Spune-i Mariei că am nevoie de maşină. Poate nu au plantat nimic în ea.
Rahat.
Baza, sunt UNU. Bona pleacă.
Rămâi pe poziţie. Avem acoperire din satelit şi pe Bingham la şcoală.
Lasă-mă s-o urmăresc pe bonă.
Nu se epilează pe picioare.
Doamne, femeile astea sunt tari!
- Ne urmăreşte cineva? - Nu, dle Bobby.
Bun. Mergi puţin mai repede. Să-i prindem înainte de şcoală.
- Iată-i. - Opreşte şi spune-le să urce.
Bine.
Eric, Dylan, urcaţi în maşină.
- Nu, mulţumim. - Urcă în maşina imediat.
Dar şcoala e după colţ.
M-ai auzit? Urcă!
Haide. Haide. Arunc-o.
- Ce faceţi băieţi? - Tati?
Întoarce-te. Stai jos şi priveşte înainte.
- Dar, tati... - Ce ţi-am spus eu, Eric?
Alegeţi-vă un punct pe scaunul din faţă. Jucam un joc: privim fix la punctul ăla.
Nu trebuie să afle nimeni că eu sunt aici, bine?
Ce-ai mai făcut, Eric? Mi-a fost dor de tine.
Şi mie de tine, tată. Unde ai fost?
Am multă treabă la cazul ăsta. Vor să mă omoare cu munca.
- Divorţezi de mama? - Faţa înainte.
Ce tot spui acolo? Nu divorţăm.
Ne-am certat puţin. Ştii, oamenii căsătoriţi se mai ceartă.
- Dar nu trebuie să-ţi faci griji. - Şi cine a câştigat?
Aici e tatăl tău, Eric. Ştii că dacă pun piciorul în prag...
- Mama a câştigat. - Trebuie să te întreb ceva
este foarte important să-mi spui adevărul.
Indiferent ce vei spune îţi jur că n-o să fie nici o problemă.
- Eşti gata? - Da.
Ţii minte seara când am adus cadourile de Crăciun? M-ai întrebat dacă poţi...
Doar m-am uitat în geantă, tata. N-aş fi luat nimic dacă nu era deschis.
Am înţeles. Dar îmi trebuie. Promit să-ţi iau altul.
- Tată. - Ce e? - E stricat.
Nu e vina lui Eric, dle Dean. Era stricat deja.
Nu apare nimic pe ecran când îl porneşti.
- Nu-i nimic, îl vreau aşa. Îl aveţi la voi? - Da.
Eric, dă-mi-l pe lateral.
Bună ziua. Mă numesc Leon Newman.
Cum vă numiţi?
Sgt. Miller. Locuiesc pe Str. Beaumont.
De fapt mama locuieşte aici. Sun din partea ei.
E un microbuz aici în faţă, a stat toată ziua aici.
N-aş vrea să fac probleme cuiva
dar se pare că se ocupă cu droguri
Poate trimiteţi o maşină să verifice.
Dispecerul către unităţile dsponibile.
Verificaţi un microbuz alb pe str. Beaumont posibil 10-31 narcotice.
- E pe dracu'. De noi e vorba! - Da.
Rachel.
Rahat.
Deschide uşa!
- Ţi-am spus să stai departe de mine. - Nu acum. Dă-i drumul.
- Ce s-a întâmplat? - Rachel a murit.
Ţi-am spus s-o laşi în pace!
Dă-te jos din maşină.
- Cred că am găsit ce căutau. Era la fiul meu. - Dă-te dracului jos din maşină.
Dă-mi jucăria.
- Ştii de ce au omorât-o? - Au făcut să pară ca eu sunt asasinul.
Mi-au plantat lucrurile în toată casa.
Dacă eşti suspect de crimă eşti mai uşor de găsit.
Şi apoi, ca să te discrediteze, în caz că vrei să zici ceva despre ei.
NSA te-a aranjat. N-aveau nimic cu Rachel.
Absolut nimic.
- Ce avem aici? - Nimic.
Bun. Adu tot ce avem înregistrat până acum.
Piaţa, casa
Dă-mi imaginile cu acoperişul hotelului.
Aici avem parametrii satelitului pe durata înregistrării
Putem să vedem cine e tipul care-l ajuta? Cine e?
Putem face o identificare?
Dar nu priveşte în sus.
- E deştept. - De ce trebuie să privească în sus?
Satelitul e la 300 km deasupra. Nu poate să privească decât în jos.
- Cam limitat, nu-i aşa? - Poate proiectezi tu altul.
Poate o s-o fac, idiotule.
Stai calm. Am nevoie de mâncare. Trebuie să mănânc.
În jurul bradului de Crăciun
în spiritul de sărbătoare
O să mâncăm şi plăcintă de dovleac
Şi o să cântăm şi colinde
O să ne simţim bine
- Alo. - Eu sunt. - Tu eşti?
- De ce naiba mă suni? - Taci şi ascultă.
Du-te acasă. N-o suna pe Carla.
Rachel Banks e moartă, iar ziarele o să spună că eu am omorât-o.
Spune-i că nu eu am făcut-o.
Ai grijă să plece. Spune-i c-o iubesc.
Apelul vine din Baltimore Str. McClean, nr. 840
Înţeles.
Bună ziua. Trebuie să ne uităm la casetele sistemului de supraveghere.
- Hei, Larry - Primim înregistrarea video de la Pratt
Opreşte şi încearcă o recunoaştere
Pratt, se vede încotro au plecat?
Nu, domnule. Dar puştiul spune că au luat-o spre sud.
Din păcate, unghiul era prea strâns. Ştim modelul şi culoarea. Numărul e fals.
- Adu-mi înregistrările satelit. - Sunt pregătite.
- Ai un plan de scăpare? - Da, încă de când te-am întâlnit.
N-aş vrea să văd pasărea care trăieşte în colivia asta.
Aici lucrez eu. Ar putea părea ciudat, dar asta e biroul meu de 15 ani.
E absolut securizat. Cutia de sârmă ne izolează.
Avem imaginile de la satelit. Magazinul acum 20 de minute.
- Sunt într-o Camino. - Optzeci şi şase.
- Iată-i. - John, adu imaginile de la coordonatele astea.
- Afirmativ. - Uite-i.
Intra prin stânga sus.
Să mergem să punem mâna pe ei.
E ca un borcan. N-am telefon sau utilităţi.
Auto-suportat. Deconectat de la lume.
Nici o sârmă pe care s-o asculte cineva.
Ce rămâne sunt transmiţătorii. Care sunt uşor de căutat.
Căutarea transmiţătorilor. Eşti ca un animal în cuşcă.
Ştii, guvernul şi-o tot pune cu industria telecomunicaţiilor de prin 40 încoace.
Au infectat totul. Îţi pot citi extrasul de cont,
fişierele de pe calculator, emailul convorbirile telefonice...
- Nevastă-mea îmi tot spune asta... - Orice sârmă, orice undă radio...
Cu cât foloseşti mai multă tehnologie, cu atât e mai uşor pentru ei
E o lume nouă.
Iată. E o codare simplă.
Teoreticieni ai conspiraţiei din toate ţările, uniţi-vă!
E mai mult decât teorie pentru mine. Am fost şi eu un conspirator.
Da, am lucrat pentru NSA. Analist de comunicaţii.
Ascultam apelurile internaţionale, telefoanele naţionaliştilor străini.
Ţii minte senzorul ăla GPS din telefonul tău?
Eu am proiectat primul model din seria aia.
Fort Meade are 10 hectare de calculatoare sub pământ.
Vorbeşti cu nevasta la telefon şi spui "bombă", "preşedinte", "Allah"
sau oricare dintre sutele de cuvinte pe care le recunoaşte calculatorul
eşti automat înregistrat şi marcat pentru analiză ulterioară
iar asta era acum 20 de ani
Ştii telescopul Hubble aţintit spre cer?
Au peste o sută de sateliţi spion care ne urmăresc. Asta e strict secret.
În trecut legam o sârmă la linia ta telefonică
Acum apelurile umblă prin aer iar satelitul le interceptează
Ce-i asta?
- E Phil Hammersly. - Oh Doamne!
Cine e tipul ăsta? Să verificăm dosarele NSA.
O identificare foto.
Reynolds, Thomas Brian. Născut pe 9-11-40.
A urmat şcoala episcopală colegiul Harvard, doctorat la Princeton.
Împrumutat de la Externe din 95.
Ăsta nu e un profesionist. E un politician.
Rahat. Ţine asta.
- Când ai vorbit ultima oară cu cineva cunoscut? - Când am oprit pentru mâncare.
- Nu ţi-am zis să nu suni pe nimeni? - Era un telefon public.
- Ce ţi-am spus eu? - Să nu sun.
Să nu suni.
- Tine pisica. - Hei.
- Cum o cheamă? - Babe.
Vino aici, Baby. Vin aici. Baby, vino încoace.
Rahat.
La dracu.
Ia să vedem, ce avem aici?
Ce naiba...
- Subiecţii au ieşit. - Williams, hai să ne cărăm...
O să sară în aer... Haide.
Hai o dată.
Mişcă!
Mişcă, mişcă!
- Ce naiba se întâmplă? - Am aruncat clădirea în aer.
- De ce? - Fiindcă ai dat un telefon.
- Spune-i să oprească. - Trage pe dreapta!
Opreşte!
Acţionează.
Rahat.
Cred că e benzină.
- Ieşi, ieşi. - Opreşte maşina.
- Unde e discul? - Rahat.
Oh, nu. Putem recupera ceva?
- Nu, e terminat! - Şi ce facem?
- Eu plec. - Subiecţii merg spre vest.
- Cum adică pleci? - Fără disc nu avem nimic. S-a terminat!
Lăsaţi armele jos.
Crezi că vroiam discul ăla? Crezi că vroiam că idiotul ăla să-mi pună...
Cui îi pasă ce vroiai tu? De când ai apărut, Rachel e moartă şi NSA e pe urmele mele
Pe urmele tale?! Cum adică?
Nu tu eşti ţinta! Eu sunt!
De data asta suntem pe urmele lor. E chiar în faţă.
Haide.
N-au unde să se ducă.
Sunt undeva între trenuri.
Pleacă de lângă mine.
- Rahat. - Se întorc.
- Mi-ai distrus viaţa. - Care viaţa?
Trăiai într-un borcan unde lumea nu putea să te atingă.
Iar Rachel, nu dădeai doi bani pe ea. Doar un pachet sub scaunul 32, nu?
- Haide. - Care e problema ta? - Fă-o! Haide, fă-o!
Eu sunt tot ce ai. Iar tu eşti tot ce am.
I-am văzut. Se îndreaptă spre autostradă.
- Coboară din maşină. Coboară! - Bine.
- Haide, ieşi. Mişcă! - Nu-mi face asta. Te rog.
- Spune ce ai de spus mergând. - Aşteaptă. Oh, doamne.
- Mulţumesc pentru ajutor la tren. - Aşteaptă.
Oh, doamne.
Sunt Air One. I-am pierdut.
Sunt undeva sub trecerea suprapusă.
Ai pus mâna pe o maşină faină.
E un rahat. Ce vrei să spui?
- Am nevoie de zahăr. Devin nervos. - Devii?!
Sunt hipoglicemic. Nu merge metabolismul zaharului...
Deci dacă nu mănânci, eşti un adevărat ticălos.
Cam aşa.
Da. Bine.
- Să mergem să mâncăm. - Aşa să facem.
Numele adevărat e Edward Lyle. Drexel University. Înrolat în 1953.
Promovat rapid, foarte bun în spionaj şi comunicaţii. A intrat în NSA în 1965.
- Desigur! - A lucrat pentru agenţie până în 80 şi a dispărut fără urmă.
- De atunci nu se mai ştie nimic. - O grămadă de vreme.
Avem multe lipsuri totuşi.
Foarte bun cu explozivele.
Ultima lui misiune, în 78, în Iran. S-a dus după Şah.
- El e problema noastră. - Acest om.
Deci ajutam cu arme pe rebelii Afgani
care luptau cu sovieticii
Eu şi partenerul meu eram la graniţa de est monitorizam transmisiile sovietice
Era amuzant totuşi. Îmi plăceau iranienii.
Dar la Teheran, băieţii răi au ocupat ambasada şi ne-au trădat.
Peste noapte, toată ţara se schimbase.
Oamenii cu care lucrasem înainte erau acum împotriva noastră.
Eu am scăpat. Partenerul meu nu.
Până să ajung acasă, toată misiunea era un butoi cu pulbere în mâna presei.
Ajutaserăm şi înarmaserăm noul duşman.
Agenţia a uitat că existăm.
Nu-i învinovăţesc. Nu puteau face altceva.
Îmi plăcea agenţia.
Îmi plăcea munca mea. Şi-mi plăceau oamenii.
Era viaţa mea.
Partenerul tău era tatăl lui Rachel.
Da, ideea era...
Ideea era ca cel care scapă să aibă grijă de familia celuilalt.
Rachel era tot ce avea, deci ea a devenit promisiunea mea.
- Poftim. - Mulţumesc.
Poate ca mai poţi să-ţi ţii promisiunea, într-un fel.
Eşti o ameninţare acum, cum am fost şi eu.
O ameninţare? Pentru cine?
Pentru familia ta, pentru prietenii tăi, pentru cunoscuţi.
De asta am plecat fără să mă uit înapoi. De asta trebuie să pleci, Robert.
Nu cred. Asta e viaţa mea.
Am muncit pentru ea şi o vreau înapoi.
Am crescut fără tată şi ştiu ce înseamnă. Nu vreau ca ai mei să treacă prin asta.
Mami, nu vreau să merg acasă.
Vrei să mă pocneşti? Haide!
Nu lovesc oamenii în vârstă.
Vino aici, Babe. Vino.
Vino sus.
Ştii, în luptele de gherilă trebuie să-ţi transformi slăbiciunile
- Cum ar fi? - Păi...
Dacă ei sunt mari iar tu eşti mic, atunci tu eşti rapid, iar ei sunt lenţi.
Tu eşti ascuns, ei sunt în bătaia puştii.
Nu lupţi decât dacă ştii că o să câştigi. Cum au făcut vietnamezii.
Capturezi armele şi le foloseşti împotriva lor data viitoare.
În felul ăsta, ei te alimentează. Tu devii tare, iar ei slăbesc.
- Ia încearcă astea. - Poţi să-mi dai altceva?
- Da. Uite. - Lasă!
- E cea mai bună cămaşă Aloha. - Să-i spunem "Aloha".
- Steve ce faci? Îmi trebuie nişte aparatură. - Ia-ţi ce vrei.
- Salută-l pe Bill. - Salut, Bill. - Noroc, Bill.
Steve, unde-s senzorii video de 2 giga?
În spatele tău, raftul doi.
Steve? Parcă spuneai că e Bill.
Nu. Tu eşti Bill.
- Dacă eu sunt Bill, poate trebuia să ştiu că sunt Bill. - Tocmai ţi-am spus.
Preşedintele nu s-a hotărât încă
dar el recunoaşte că trebuie făcut ceva
Şi va vedea că această lege, în cele din urmă
oferă exact genul de securitate...
- Ce gen de securitate? - Genul de securitate de care el are nevoie.
Ia să vedem. Celularul modificat, conectat la calculatorul portabil
- O sculă puternică. - Ce-i aia?
Avem aici adresa dlui congresman Albert şi numărul lui de celular
Reprogramăm telefonul nostru
cu identificatorul dlui congresman şi ce obţinem?
Bună dragă. Tocmai am aterizat. Ce fac copiii?
- Melissa are febră? - E bine? - E bine.
- Când putem să stăm de vorbă? - Cam în 30, 40 de minute.
- Voi fi la hotel Lincoln, apartamentul 59. Te sun când ajung. - Eşti un om periculos.
Rahat.
Oh, rahat.
- Spune ceva? - Poftim?
- Mai tare. - Ce tot spui? - Aşa e bine.
- N-o să le găsească acolo? - Aşa e ideea.
Excelent plan.
Am fost un om cuminte toată viaţa. O zi cu tine şi...
Am tras cu puşca, am spart...
Trebuie să merg la toaletă.
- Odihnă plăcută. - Mulţumesc.
Bună treabă, băieţi.
L-am prins.
Aşa, treci la treabă, dl. Congresman.
- Cred că eşti prea tânăr ca să vezi asta. - Şi ea e la fel.
Alo. Trimiteţi pe cineva aici.
Sunt Crista, asistenta dlui Congresman.
- Cred că cineva ascultă. - De unde naiba să ştiu ce e aia?
Sunt doar un congresman, ce naiba.
Omul meu spune că e un PX-73, un transmiţător, adică...
numai că e foarte sofisticat.
Sigur că o să-l trimit jos, nu e...
Vreau să ştiu cine naiba la pus acolo
- Bună ziua. - Hola. Şi?
- Barbara. Ştii. E destul de enervant. Rămâi şi tu pe un singur canal.
- Nu mai ţopăi! - Suntem la televizor.
- Ţi-am zis să nu mai ţopăi. - Suntem la televizor.
Mda, astea sunt cele pe care au vrut să le găsim.
Sunt ale noastre. Noi le-am făcut.
Thomas, vii puţin, te rog?
Am aici 140.000 de dolari care nu ştiu de unde au apărut.
- Cum adică? 140 în plus? - Da.
Uite aici.
Două depuneri de 70000 fiecare. În aceeaşi zi.
Văd şi eu depunerile, mulţumesc.
- Spuneam că habar n-am de unde sunt! - Tom.
Scuze. Era Schaffer. Vrea să vadă toţi şefii de departamente la 8 fix.
Te duci la muncă duminica.
- Minunat. - Emily.
E contul tău separat. Habar n-am...
Apropo, cine e Crista?
"A ta pe vecie"?
Vreau întreaga poveste a acestui aparat, de la naştere la avort,
pe biroul meu, în două ore.
Vreau să ştiu cine l-a făcut.
Vreau să ştiu cine a autorizat operaţia,
cine a semnat pentru el la magazie
şi pentru ce.
Şi cel mai important, cum Dumnezeu
a ajuns în camera congresmanului Albert
Toată lumea ştie ce înseamnă asta
Dar, dacă a fost o operaţiune legală
dacă a fost legală
deşi nu văd cum naiba ar putea fi,
Dar dacă a fost o operaţiune laterală
a cuiva, atunci acel cineva merge direct la închisoare.
El e.
- Da? - Thomas Reynolds?
- Cine e? - Am studiul de mediu pe care-l cauţi.
- Putem discuta personal? - Intersecţia Iowa şi Third, la 3.
O să vin la 4.
Trebuie să obţinem o confesiune
Să o înregistrăm. Repede
Vai, nu trebuia! Cred că te-a costat 12, 13 dolari, nu-i aşa?
Se aşteaptă să am microfon.
Aşa ca o să mă caute.
După ce o să termine, îţi dau un semnal.
- Iar tu porneşti microfonul. - Care-i semnalul.
O să-mi pun guma în gură.
După semnal, porneşti microfonul. Porneşte-l.
- Să-l verificăm. - Bun. Opreşte-l.
Bun. Ca să se asigure ei vor încerca să scaneze
toate frecvenţele de emisie şi te vor găsi.
Dacă sun meseriaşi şi crede-mă că sunt, o poziţie ca asta le va lua
ştiu, eu, cinci, şase minute
Deci, la patru minute de când ai pornit microfonul
indiferent ce se întâmplă, vei ieşi pe uşă.
- Ai înţeles? - Nu.
Înregistrare, pornit, oprit.
Bun, să înceapă meciul.
Salutare.
Edward Lyle. Poliţist.
- Foarte inteligent. - De ce nu-ţi chemi prietenii?
Pratt.
Vino lângă gard. Nu durează mult.
E curat, domnule.
Deci, ai caseta?
- Da. - Aici?
- Nu. - Atunci despre ce e vorba?
- Bani. - Bani? - Mă întrebam de ce na-m văzut-o la CNN.
Ai văzut caseta?
- Ce e pe ea? - Faţa ta de fund bătucit.
Şi asasinarea congresmanului Hammersly.
Acul după ureche.
- Trei mutre, uşor de recunoscut. - Cât vrei pe ea?
- 1 virgulă 8 milioane de dolari. - Ce?
Şi dosarul curăţat. Îmi vreau viaţa înapoi.
Salariul meu din 1980 încoace, plus creşterile datorate inflaţiei.
- Plus dobânda. - Rahat. - Plus pensie conform nivelului E16.
E cam 1.85. Am rotunjit în minus.
Şi pentru asta îmi dai caseta şi pe dl. Dean.
- De fapt, dl. Dean are caseta. - Rahat.
- Şi el ce vrea? - El vrea să ştie de ce ai omorât-o pe fată.
- Care fată? - Aş fi vrut să-i explic, dar n-am prea înţeles nici eu.
Faci pe şmecherul cu mine? Ţi-am văzut dosarul.
- Nu eşti chiar uşă de biserică. - Mda.
Doar că, l-ai omorât pe Hamersly, înţeleg.
Eu nu aş fi făcut-o, dar îţi înţeleg motivaţia.
Dar fata? Doar ca să pui mâna pe un fraier care nici nu ştie ce ai cu el?
- Fraier? - Nu am avut de-a face cu internele. Am fost tot timpul în război.
Voi aţi câştigat războiul. Dar noi trebuie să menţinem pacea.
Ce naiba durează atâta?
Avem 10 milioane de străini aici, cu lunete, gaze şi explozivi.
Puşti de 10 ani descarcă de pe Internet criptări pe care nu le putem sparge
- Rahat. -... instrucţiuni pentru bombe nucleare
Intimitatea e moartă de 30 de ani fiindcă nu putem risca
Singura intimitate e cea din capul propriu şi nici aia nu ajunge întotdeauna
- Hai, fă-l să zică ceva! - Am localizat subiectul.
Crezi că suntem duşmanii democraţiei? Noi suntem ultima speranţă a democraţiei!
- Întotdeauna va exista puterea - Trebuia să pleci, Robert. Ieşi de acolo!
Sunt pe urmele tale. Ieşi şi urmează planul.
Ieşi, Robert. Ieşi o dată!
- Vrei să împuşti un poliţai pe stradă? N-o să apuci nici să dai colţul. - Urcă!
- Da? - Tom? - Emily, ce este?
- Tom, cardul meu Visa nu funcţionează! - Ai încercat şi American Express?
- Da, nici aia nu merge... - O să mă ocup eu, dar nu acum.
- Te sun eu. - Tom, ascultă...
Nu merg cărţile de credit, n-i aşa? Tare nashpa, nu-i aşa?
Intră.
- Ticălos. - Minunat plan.
Spune-i să-mi dea caseta.
- Ce garanţii avem ca... - Nici una.
Nici una?
Ştie toată lumea de aici că i-aţi omorât pe Hammersly şi pe Rachel?
Tipul ăsta se va duce la fund şi vă trage şi pe voi după el.
Puteţi să fiţi siguri de asta... Rahat! Porcul dracului...
Rahat.
Unde e caseta?
- Tom- - Bine, bine!
- O să vă dau caseta. - Mulţumesc.
Ce faci, idiotule? E singura noastră monedă de schimb.
- Pentru Dumnezeu. - Eu sunt idiot? Ba tu eşti un idiot.
- Unde? - Intersectia Washington cu Fourth. - Washington cu Fourth.
- Ăla e mixerul meu. - Şi?
Fourth cu Washington.
- Unde este? - În restaurant.
11169 Fourth Street. Gata de intrare.
Aşteaptă.
Vezi dacă poţi să iei numărul la microbuzul ăla.
T-S-1-8-7-8-5.
- Intri cu Pratt şi o aduci. - Nu cred.
- Nu crezi? - Dacă intru şi aduc caseta
Sunt un om mort.
Mergem împreună, tu şi cu mine. Vezi caseta şi semnezi pentru ea.
Ei îi dau drumul lui Brill şi mergem acasă. Toată lumea un Crăciun fericit.
Ce asigurări am că nu ai copii?
Crezi că vreau copii? Caseta aia mi-a distrus viaţa.
Aş fi vrut ca şi asta să fie undeva pe fundul mării.
Vreau să merg acasă.
- Dă-mi un pistol. - Poftiţi.
Bun, tu şi cu mine.
Şi Pratt şi Bingham.
Fiedler, pune-i o mini-camera lui Bingham.
Ghici ce-i. E vehicul guvernamental.
Mă duc să văd. Dacă am nevoie de ceva, îl trimit pe Hicks.
- Aveţi ceva de haleală p-aici? - În spatele tău.
Eşti ori incredibil de deştept, ori incredibil de prost.
O să vedem într-un minut. Fii atent la FBI.
- O să mă întorc să-mi iau mixerul. - Da, o să ţi-l împachetez.
E spectacolul tău.
- Nu e tipul ăla de data trecută? Avocatul de relaţii de munca? - Ai dreptate.
- Nu, nu, mulţumesc. - Va place mâncarea?
- Da. E bună. - E bună, nu-i aşa? Eu am făcut-o!
- Da, sigur. - Da, da, tu ai făcut-o...
- Hai. Mâncaţi! - Mănânc.
- Şefu' - Ce-i? - A venit negrul cu doi tipi.
Hei, ce mai faci?
Cine-s ăştia? FBI?
Nu, dle Pintero. E omul pe care vroiai să-l întâlneşti.
- Ah, el e? - Da, el e.
- Deci tu ai făcut caseta? - Ce?
Tu ai făcut caseta?
Ştiţi. O vrea înapoi.
Pe bune? Mi se rupe de ce vrea el.
Am putea discuta singuri?
Mda, poate aşa ar trebui...
- Maria, scoate copiii de aici. - Haideţi, băieţi.
Scoate-i de aici. Du-te.
Maria, scoate-i de aici. Haideţi, unchiul Paulie o să vă ducă la grădina zoologică mai târziu.
- Oh, Hicks! - Ce naiba are?
Nu, nu, nu. Nu pe aparatură! Să-l ducem afară.
Fii atent!
Tony, au scos pe unul din microbuz.
Vomită şi sângerează.
Rahat. E un poliţai.
Hei, Babe. Vino aici.
- Da? Bine. - E prietenul tău. Convinge-l să-mi dea caseta.
Atenţie. Unu, nu e prietenul meu.
- Doi, nu e caseta lui. - Dar a cui e?
E a mea! Da, a mea. Am cumpărat-o!
I-ai vândut-o?
Ascultaţi aici.
Cine naiba eşti? Ce naiba vrei să-mi faci?
- Nu arată bine deloc. - Sunt de la guvern. - Deci guvernul a făcut caseta?
- Ar trebui să mergeţi înăuntru, băieţi. - Stai puţin, stai, ascultă.
Putem să aducem un mandat, să venim cu FBI-ul şi să luăm ce vrem
să arestăm pe cine vrem, dă-i omului caseta.
Singurul care o să fie arestat o să fii tu, pentru supt ilegal
şi tentativă de înghiţire a dovezilor aşa că taci dracului.
Iar tu, ieşi naiba de aici.
Du-te după mandat. Până atunci, ieşi naiba din cârciuma mea.
Haideţi. Trebuie să intraţi acolo. Doamne, o să fie plin de cadavre...
- Taci! - Intraţi o dată acolo.
- Rahat. Las-o baltă, haide. Să mergem. - Bine.
Asta este. Krug, du-te în spate. Jamie, mergi cu noi.
Jones, ocupă-te de intrarea laterală.
- Ce naiba aşteptam? Haideţi o dată! - Nu. Tony zice să aşteptăm.
- Lăsaţi armele jos. - Ba lăsaţi-le voi!
Lasă-le jos!
Gata, las arma jos.
- Deci, ce-ar trebui să-ţi ofer pe casetă aia? - Sfârşitul lumii.
Să mergem.
- Lăsaţi armele jos. - Toată lumea, armele jos! - NU!
Daţi-i drumul... Dă-te din drum!
- Mâinile sus! - Mâinile sus. Lasă arma!
- În genunchi! - Uşurel cu asta. Nu e cu ei.
Uşor, uşor. Sus! Sus. Haide.
- Bun. Să facem curăţenie aici. - Nu prea prost în cele din urmă.
Să mergem. Haideţi.
Aşa. Chemaţi paramedicii.
Avem nevoie de ajutor aici. Avem 13 cadavre aici.
Ascultaţi. Identificati cadavrele. Şi scoateţi armele de aici.
Tipul ăsta se va duce la fund şi vă trage şi pe voi după el.
- Rahat! - Rachel Banks nu e o problemă.
- Hamersly e o problemă rezolvată. A murit pentru un scop. Unde-i caseta?
- De ce aţi inegistrat asta? - Păi...
În primul rând, noi eram acolo pentru suport tehnic. Nu ştiam...
- Ştiu că Reynolds e mort? - Da. - Ştiu totul?
- Da. Dar sunt încă precauţi. - Precauţi?
- O casetă. - O casetă.
- Voi ce credeaţi că se întâmpla? - Noi am crezut că e o OSA.
- OSA? - Operaţiune Standard de Antrenament.
Dle. Congresman, Rhonda Overby, CNN. Să înţelegem că legea intimităţii e pe linie moartă?
În forma actuală, da. Dar problema este încă vie,
afară de cazul în care nimeni nu mai da doi bani pe securitatea naţională
Ştiam că trebuie să ne urmărim duşmanii
De asemenea, trebuie să-i monitorizăm
şi pe cei care-i urmăresc pe duşmani
Şi cine o să-i monitorizeze pe monitorii monitorilor?
Eu aş face o monitorizare chiar acum!
Se pare că ai o grămadă de monitorizat!
Vorbiţi cumva despre sex?
- Băiete! - E vremea pentru cină.
Treci acolo şi mănâncă. Şi să nu te mai prind cu Dylan.
Brill, eşti un om bolnav.
Să fiu acolo? Da şi eu...
Oh, ar trebui să pui nişte bronz pe chestiile alea
Congresman Sam Albert, cum putem să tragem o linie, sa separăm
protecţia, securitatea naţională
este evident că guvernul trebuie să obţină informaţii
de apărarea drepturilor civile şi anume sanctitatea casei mele
Nu aveţi nici un drept să intraţi în casa mea!
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro