Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A NETFLIX ÉS A LEGENDARY PICTURES BEMUTATJA
Hol is kezdjem?
ANGLIA
ÉN NULLA ÉVESEN
Először is elárulom, hogy anyám Enolának nevezett el.
Ragaszkodott hozzá.
Enola!
Tudom, szokatlan név,
de anyám rajong a szójátékokért.
- Vigyázz! - Kész!
Rajt!
Az Enola pedig visszafelé „alone”,
vagyis „egyedül”.
EGYEDÜL
Igen!
Mindig azt mondogatta...
Magad is jól elboldogulsz majd.
Mégis sülve-főve együtt voltunk.
- Nem! - De igen!
Apám még kis koromban meghalt.
Nem is emlékszem rá.
A bátyáim pedig röviddel utána elköltöztek.
Alig van emlékem róluk.
Így hát kettesben éltünk anyámmal,
ami csodálatos volt.
Más volt, mint a többi anya.
Nem tanított meg kagylót fűzni és hímezni.
Mással foglalkoztunk.
Könyvekkel.
Tudománnyal.
Sporttal.
Egyaránt edzettük
a testemet
és az elmémet.
Azt mondta, Ferndellben bármit csinálhatunk...
Elnézést, nagyapám!
...és bárkik lehetünk.
Ő volt a mindenem.
Mégis voltak előttem titkai.
Tehát ezek jöhetnek szóba:
a tar park,
bennhalt rege,
- Ellie Houseman. - Pompás!
- Egyetértünk? - Igen.
- Azt hiszem. - Ellie Houseman.
Hát persze!
Mindennél többre becsülte a magánszférát,
és nehezményezte, ha megsértették.
Íme, a második tudnivaló rólam:
egy hete, egy júliusi reggelen, a 16. születésnapomon
felébredtem...
Anyám?
...és anyám sehol sem volt.
Az éjszaka folyamán elhagyta Ferndell Hallt, az otthonunkat.
Anyám?
És már nem tért vissza.
Csak pár ajándékot hagyott, amelyeket Mrs. Lane adott később át.
A VIRÁGOK NYELVE
Milyen szép ajándékok!
Nahát, ezt ő maga készítette!
HASZNÁLD BÖLCSEN AZ AJÁNDÉKOKAT!
Boldogok voltunk. Vagy tán nem?
Miért nem ő adta nekem ezeket oda?
A harmadik tudnivalóra
talán már ti is rájöttetek:
nem erősségem a kerékpározás,
de nincs más, és sietős a dolgom.
A negyedik tudnivaló az,
hogy a bátyáimért jöttem ki az állomásra.
Ők Mycroft és Sherlock,
akiknek a neve visszafelé
„tforcym” és „kcolrehs”.
Talán az enyémbe sem kellene többet belelátnom.
- Köszönöm! - Igen.
Sherlock Holmes.
MEGOLDOTTA AZ ÜGYET AZ IFJÚ NYOMOZÓ
A híres nyomozó, tudós, vegyész,
hegedűvirtuóz,
kiváló lövész,
kard-, bot- és ökölvívó,
a dedukció mestere.
Az én lángeszű bátyám.
Ő majd mindent megválaszol.
Mr. Holmes?
És... Mr. Holmes?
Igen.
Maguk hívattak?
Maguk táviratoztak,
hogy itt találkozzunk?
Az ötödik tudnivaló pedig az,
hogy már nagyon rég nem láttuk egymást.
Enola!
Egek!
Hogy nézel ki?
Csupa kosz vagy!
Hol a kalapod, kesztyűd?
Volt kalapom, de viszkettem tőle. Kesztyűm meg nincs.
Nincs kesztyűje?
Mint látod, Mycroft.
Nem érted küldtünk, te ostoba, hanem a kocsiért.
- Azzal jöttél? - Kocsival?
Igen.
Milyen kocsira gondolsz? Mert többféle is van...
Hát amelyikért fizetek!
Értem.
Azt hiszem, összekeversz minket valakivel.
Hé, keríts egy kocsit!
De tüstént!
Mi a...
Jóságos ég! Nézd a házat!
Hát nem csodálatos?
Mi a fenét művelt anyánk?
Isten hozta magukat, uraim!
Rég jártak erre.
Ez meg mi?
Teniszütő?
Anyánk szerint kezdek belejönni.
Úgy tűnik, én nyertem.
Hol az ördögben van?
Egész jól megy, nem?
Az ágya vetetlen.
- Krizantém. - Itt vannak a ruhái.
- Téli bangita, vadmurok. - Hagyd a francos virágokat!
Nem rabolták el.
- Biztos vagy ebben? - Kifogyott a rajzeszközökből,
mégsem szándékozott újakat venni.
Az ember általában nem látja előre az elrablását.
El akart menni,
de próbálta ezt a lehető legjobban leplezni.
Ez jó hír, nemde?
Az attól függ, hogy visszavárod-e.
Szent ég! Feminizmus!
Megőrült? Szenilissé vált?
Bár a családunkban nincsenek őrültek.
Az, hogy nem hagyott maga után egyértelmű nyomokat,
azt mutatja, az eszénél volt.
Nyilván, hiszen tíz éven át küldte az elszámolásait,
és ecsetelte a kiadásait.
Fürdőszoba.
- Ami nincs. - Illemhely.
- Az sincs. - A személyzet bére:
az inasoké, a cselédeké, a konyhalányoké,
- a kerteszeké... - Értitek, ugye?
Továbbá Enola zenetanára,
táncoktatója, nevelőnője...
Enola, volt legalább nevelőnőd?
Nem helyeselné, hogy így betörtök a magánszférájába.
Mondd, részesültél bármiféle oktatásban?
Az fontos volt neki.
Ő maga tanított.
Az összes könyvünket elolvastatta velem.
Shakespeare-t, Locke-ot,
az enciklopédiát,
Thackeray-t, Mary Wollstonecraft esszéit.
Ily módon képeztem magam.
Önállóan.
Anyám szerint így válhatok igazi...
nővé.
Azt akarta, hogy ilyen nő légy?
- Mycroft! - Mi van?
Nem tudom, milyennek akart.
Végtére is elhagyott.
De visszatér, ugye, Sherlock?
Ugye?
Vajon miben sántikál?
Férjhez már nem mehet, és nem hajtja sem vágy, sem ambíció.
Annyi volt a dolga, hogy felnevelje Enolát,
és méltósággal élje le a hátralévő éveit.
Apánk halálával rám szállt a ház, nem pedig őrá.
Arra kért, hogy itt nevelhesse fel Enolát,
így átengedtem neki. Erre meglop?
Nem én vagyok itt a rossz.
Talán pénzszűkében volt.
Veled ellentétben. Vagy tán rosszul fizet a kormány?
Mindig ez van, nem igaz? Minden egyes alkalommal.
Hónapokig nem találkozunk, majd megjelensz, és gúnyt űzöl belőlem.
- Csupán érdeklődöm. - Ítélkezel,
ámbár te kibújtál a felelősség alól.
Sosem foglalkoztál a családdal.
Nem azért mondtam.
Úgy látom, két feladatunk van.
Az első: olyan nevelőintézetet találni,
amely befogadná Enolát,
hogy tisztességes nőt faraghassunk belőle.
Ez utóbbi elintézésében...
segíthet egy régi barátom.
A második: megtalálni anyánkat.
Az elsőt vállalom én, így rád hárul a második.
Kedvesem!
Engedje meg!
Egy automobil! Mily pompás, Miss Harrison!
Elvégre pedagógus vagyok, Mr. Holmes.
Haladnom kell a korral.
Talán Enola inkább maradna.
Fogadhatnál mellé nevelőnőt.
Ide erős kéz kell, Sherlock.
Hol a leány?
Odabent van, de figyelmeztetnem kell: egy vadóc.
Majd teszünk ellene.
Ráncba szedjük és megneveljük.
Húzza ki magát!
Mindjárt jobb.
Anyánk nincs itt,
így én vagyok Enola gyámja.
Derék: 61 centiméter.
- Mell: 84 centiméter. - Túl lapos.
Bőven elég!
Csípő: 89 centiméter.
Mily kiábrándító!
A krinolin majd megformálja.
Anyánk vad és veszélyes asszony, aki mellett a húgunk elkanászodott.
Nekem eszesnek tűnik.
A csípő csupán a láb része, nemde?
Miért legyen formás?
Kis pimasz! Ez jó móka lesz.
Én nem akarok olyan förtelmes ruhákban sínylődni!
Nem fog sínylődni. Felszabadul!
Általuk beilleszkedhet, és élvezheti a társasági élet örömeit.
Még kérője is akadhat.
Miss Harrison segítségével szalonképessé változtatjuk.
Apánk forogna a sírjában!
A neveldémben megtanulja,
hogyan viselkedik egy ifjú hölgy,
és számos új barátnőre tesz majd szert.
Nincs szükségem barátnőkre. Egyedül is elvagyok.
Egy műveletlen, ápolatlan,
neveletlen csitri!
Nem megyek az ostoba neveldéjébe!
Ne! Kérlek, ne küldjetek oda!
Hadd maradjak! Itt boldog vagyok!
Már nő vagy, Enola. Nem lehetsz ily műveletlen.
Kérdezz ki, és meglátod, mindent tudok, ami az élethez kell!
Ha rendes nevelést kaptál volna, most nem állnál itt alsóneműben.
Így sosem szerzel magadnak férjet.
Nem akarok férjhez menni!
Akkor hát ezt is ki kell gyomlálnunk belőled.
Sherlock!
- Ne hagyd, hogy ezt tegye velem! - Ő a gyámod.
Hát légy te a gyámom!
Végy magad mellé! Taníts!
- Neki nyűg lennék, neked... - Enola!
Sajnálom.
Nincs beleszólásom.
Ahogy abba sem volt, ahogy anyánkkal bánt?
Anyánk nem veszélyes.
Ő egy rendkívüli asszony, és mindig is az volt.
Szégyelljétek magatokat, ha ezt nem látjátok!
Olyan rendkívüli, hogy a nyakamba varrt.
Nos, kellemesen elcsevegtünk, nem igaz?
Úgy vélem, jó barátnők leszünk.
Miss Harrison, lekötelez a kedvességével.
Mr. Holmes,
megtisztel.
Holnap személyesen bekísérem.
Személyesen?
Remek!
Én is rajzolgatok.
Segít összeszedni a gondolataimat.
Nekem is.
Egy karikatúra.
Csak Mycroft meg ne lássa!
- Már le sem jössz? - Egyedül akartam lenni.
Félénk kislányként éltél az emlékeimben.
Mindig veled volt
a vattapamacsos tobozod.
Dashnek hívtad.
Viktória királynőnek volt egy kis, Dash nevű spánielje,
így neked is kellett egy.
Nem tudtuk rád imádkozni a nadrágot.
Félpucéran járkáltál.
Ez minden emlékem rólad.
Köszönöm!
És most felejtsd el őket!
Egy Dash nevű toboz?
Ez nevetséges!
Apánk pedig kergetett,
és azt kiabálta: „Kutyának kint a helye!”
Miért nem jártál haza?
Nem értem rá.
Miért nem írtál?
Szeretted volna?
Kivágtam és eltettem az eseteidről szóló összes cikket.
Ez nagyon hízelgő.
De ha anyánk nem tűnt volna el, haza sem jössz.
Magától ment el.
És nem jön vissza.
Nem.
De anyánk mindig mindent okkal tett.
Mégpedig a maga módján.
Az ilyen rejtélyek megfejtése a legizgalmasabb.
Nekem nem rejtély kell, Sherlock!
Az anyám kell, meg hogy minden a régi legyen.
Csak érzelegsz.
Ez érthető,
de felesleges.
A valóságra figyelj,
ne az ábrándjaidra!
Akkor rálelsz az igazságra.
„A maga módján...”
Nahát, ezt ő maga készítette!
„Alone.”
A nevem, visszafelé.
M... Z...
A...
K.
És most hátulról!
Kis türelmet!
„Krizantémjaim...
a nézd...
Enola.”
„Enola, nézd a krizantémjaim!”
Értettem, anyám!
Krizantém...
„A krizantém jelképezi a családi köteléket,
valamint a szeretetet.”
A „krizantémjaim”!
Nem amiket vett...
hanem amiket festett!
Pénz. Biztos hagyott üzenetet.
„Mi alakítjuk a jövőnket.”
A jövőnket?
Kétféle úton járhatsz, Enola.
A sajátodon...
vagy azon, amit kiszabtak neked.
„Mi alakítjuk a jövőnket.”
Anyám kereket tudott oldani, így én is megpróbálom,
méghozzá Sherlock régi ruháiban.
Ezzel tévútra terelem őket.
Pedig már kezdtem belejönni.
A terv első lépése teljesítve.
Megtalállak, anyám.
A játszma elkezdődött.
MEGTALÁLNI ANYÁMAT
ELSŐ LÉPÉS
MÁSODIK LÉPÉS
Nem mehettem a helyi állomásra,
ezért egy másik vonalat választottam.
Nem tudhatom, merre fognak keresni a bátyáim.
Sehol sincs, uram.
Biztosan tudnom kell, hogy a fiam nincs...
Nincs ezen a vonaton.
Márpedig rajta van! Csak nem nézték át elég alaposan.
Uram, az embereim a vonat minden zugát átkutatták.
- Talán inkább... - Ne, anyám!
Reggel idehozatta magát. Itt kell lennie valahol!
Az nem jelenti azt, hogy a vonaton van.
Elnézést a kellemetlenségekért!
A vonatnak indulnia kell. Óriási késésben vagyunk.
- Hát nem érti? A fiamról van szó! - Már indul.
Valakinek még fel kell szállnia!
- Indulás! - Várjanak!
Enola! Mennünk kell!
Enola, a kocsi már vár!
Enola?
Sherlock!
Jó napot!
- Kérem, hagyja el a fülkét! - Nem lehet.
Bujkálok.
Volt némi zűr, de végül becsempészett egy hordár.
- Merész húzás volt. - Azonnal távozzon!
Maga egy...
nagyon furcsa úriember.
Maga talán nem az?
Te nem is vagy fiú!
És ha mégis?
- Ki vagy te? - Mi vagy te?
Tewkesbury vikomt vagyok, Basilwether márkija.
Inkább egy tökfilkó.
A leleményességemnek hála sikerült megmenekülnöm...
Tévedsz! Egy barna keménykalapos férfi
épp téged keres a vonaton, és ha itt talál,
azt hiszi, segítettem, és én is bajba kerülök.
Ezért elismétlem: menj innen!
Kiköpött nagybátyám.
Akit az állomáson hagytam.
Márpedig rajta van! Csak nem nézték át elég alaposan.
Ő is parancsolgat.
Otthagytam az anyámat és a nagyanyámat is.
De jól vagyok. Szabad vagyok.
Remek!
Akkor most hordd el magad!
Barna keménykalapos férfi?
Nem lesz semmi gond.
37 MÁSODPERCCEL KÉSŐBB
- Jön! - Hát persze.
- Sorra nézi a fülkéket! - Nagyszerű!
Segíts, kérlek!
- Nem látott meg. - Dehogynem. Így hát ég veled,
Tewkesbury vikomt, Basilwether márkija!
Tisztára, mint a bácsikám. Ugyanaz a nézés.
Hát itt van, uram!
A magad dolgával törődj, Enola!
Ne hagyd, hogy bárki is befolyásoljon!
Főleg ne a férfiak!
Segítség!
Segítsen valaki!
Ki volt az? Meg akart ölni!
- Nem itt akarok meghalni! - Én sem akartam, erre jöttél te!
- Hová megyünk? - Még gondolkodom!
Ezer bocsánat!
- Biztos nincs jobb megoldás? - Te talán tudsz jobbat?
Bízol bennem?
Nem!
Ha jól időzítünk,
- lerázhatjuk! - Ha mit időzítünk jól?
Nézd, Tewkesbury!
- Két választásunk van. - Melyik a kevésbé halálos?
Ez!
Te mindig ilyen lármás vagy?
Rájöttem, hogy leugrani a vonatról
fájdalmasabb, mint hittem.
És leszakadt egy gombom.
Szóval ő is eltűnt.
- Van ötlete, hová mehetett, Mrs. Lane? - Nem, de meglett a kerékpárja.
Megtévesztésképp hagyta ott.
Ez nem játék, Sherlock úrfi!
Enola magára üt.
Éppen olyan eszes, mint maga volt, de...
- De? - Mit sem tud a világról.
Bevallom, roppant mód aggódom miatta.
Mycroft majd megtalálja.
Mycroft nem olyan okos, mint maga vagy Enola.
Részben az efeletti keserűsége miatt fajultak idáig a dolgok.
Enola különleges.
Aranyból van a szíve.
Még pénzt is hagyott az éjjeliszekrényemen.
Pénzt?
Egyszer már elhagyta őt, uram.
Kérem, ne tegye meg újra!
Miattad hiúsult meg a tervem harmadik lépése!
Miféle terv?
Ki az ördög vagy?
Kis híján meghaltunk. Igazán bemutatkozhatnál!
Enola Holmes vagyok.
Holmes... Úgy, mint Sherlock?
Mivel bujkálok, felejtsd el a nevem!
- Miatta bujkálsz? - Nem, előle!
- Ezért öltöztél fiúnak... - Ezért kell tartanod a szád!
Nos?
Mi az?
Köszönöm?
Most hálálkodnod kellene.
Mégis miért?
Lassan nyugovóra térhetünk.
De előtte együnk valamit!
Semmink sincs.
Már hogyne lenne!
Arctium lappa, azaz közönséges bojtorján.
Nagyon finom.
Trifolium is van itt.
Lóhere.
Ez pedig…
Tudtam!
Gomba!
Cantharellus cibarius.
Rókagomba.
Az is ízletes.
Ha tüzet raksz,
összeütök egy lakomát!
Jól van.
Látod? Nem vagyok tökkelütött.
Gondolkodtam. Álcáznod kellene magad.
- Ragaszkodsz a hajadhoz? - Nem különösebben.
Levágod egy késsel. Hát persze.
Kitől tanultál így fenni?
Az anyámtól.
Akkor ő más, mint az enyém.
- Kitől tanultál a növényekről? - Az apámtól.
Én alig ismertem az apámat.
Már az enyém sem él.
- Sajnálom! - Sajnálom!
Miért szöktél el otthonról?
Nem akartam Miss Harrison leányneveldéjébe menni.
És te?
Hát, gombászás közben rám szakadt egy faág.
Kis híján összezúzott, de félreugrottam, és rádöbbentem...
Mire?
- Ki fogsz nevetni. - Dehogy!
Láttam magam előtt a jövőm.
Épp lorddá neveztek volna ki.
Komoly terveim voltak a birtok megreformálására.
Ám a családom külföldre akart küldeni katonának.
A bácsikám példájára.
Rájöttem, hogy félek.
Félek, hogy gyűlölném a hátralévő életem minden percét.
Ezen kéne nevetnem?
- Hát nem szánalmas? - Nem.
Miért akartak neveldébe küldeni?
Reggel sietnünk kell.
A keménykalapos közel...
Te hová tartasz? Mert én...
Londonba.
Nos,
akár együtt is maradhatnánk, nem?
Ha szeretnéd.
Nem.
Amint Londonba érünk, különválunk. Világos?
Világos.
Teljesen. Mint a nap.
Muszáj így tépned a hajamat?
Muszáj.
Ahogy mondod!
- Eljött a búcsú ideje? - Igen.
Nos, köszönöm a segítséged, Enola Holmes!
Felejtsd el azt a nevet!
Találj ki egy másikat!
Elboldogul.
London:
Anglia lüktető szíve.
Anyámnak itt kell lennie.
Bár sok mindenre felkészített...
Ráérsz megismerni a világot.
Szenvedsz majd eleget.
...de a külvilág nem volt köztük.
És most belecsöppentem a civilizáció sűrűjébe.
Otthona a kifinomultságnak...
Takarodj az útból!
...zenének,
irodalomnak...
Folyik a vita a reformjavaslatról! Eltűnt a márki!
...és a finom portékának.
Minden egy shilling!
ELTŰNT A VIKOMT JUTALOM: 50 FONT
Bevallom, London más, mint amilyennek képzeltem.
Az emberek sokkal ingerlékenyebbek, mint vidéken.
E nélkül a reform nélkül az ország nem a miénk, hanem csak az övék!
Nyomást kell gyakorolnunk a lordokra!
Nemcsak magunkért, de az utódainkért is!
Szavazzanak a változásra!
Ha be akarok olvadni, hogy elrejtőzzek a bátyáim elől...
új külsőt kell öltenem.
Valami váratlant.
Itt az esély! Követeljük a reformot!
Választójogot mindenkinek! Bárki szavazhasson!
KULCSFONTOSSÁGÚ SZAVAZÁS ELŐTT ÁLLNAK A LORDOK
Nem látták vonaton,
sem hajón,
sehol az égadta világon.
Egyszerűen köddé vált.
Persze az sem segít,
hogy egész Angliát csak ez a nevetséges márki foglalkoztatja.
Uram?
- Egy sherryt! - Máris hozom.
Nem kerestek meg vele, ugye?
Mivel?
A márki ügyével.
Egy ellenszenves fráter volt az apja.
Liberális és dúsgazdag.
Megkerestek, de nemet mondtam.
Most máson dolgozom.
- Anyánkat keresed? - A húgunkat.
Nem.
A te feladatod anyánkat megtalálni.
Őt is keresem, ahogy bizonyára Enola is.
- Eddig nem törődtél vele. - Még csak 16 éves.
Ugye nem fedted fel a családnevét?
Természetesen nem.
Én sem akarom mások orrára kötni a dolgainkat.
Ne aggódj, öcsém!
Bár egérutat nyert, már személyleírást adtam róla
London legjobb rendőreinek.
Ők majd megtalálják és hazahozzák a kis libát.
Reform.
Isten őrizz! Az utolsó, amire most Angliának szüksége van,
az még több iskolázatlan választópolgár.
Angliának befellegzett.
Mit akar egy fiú ezekkel?
Halcsontos fűzőt keresek.
Arról ne is álmodj!
Ez egy tisztességes bolt!
- És én tisztelem is. - Nem úgy nézel ki.
A szagod is másról árulkodik.
És én...
Hol öltözhetek át?
Ott hátul!
A fűző általában az elnyomást jelképezi a viselői számára.
De én önként bújok bele,
mert a mellmerevítő és a krinolin
segítenek elrejteni az anyámtól kapott pénzt.
Mindamellett
álcaként is szolgál, hiszen valami másnak mutat:
egy hölgynek!
„Neveldébe küldelek, Enola!”
„De én nem akarok odamenni, Mycroft!”
„Így mihez kezdünk veled?
Hiszen lány vagy!”
Jaj, ne! Most komolyan?
Hol találok kiadó szobát?
Megfizetem, csak jó legyen!
Ez biztos jó?
Ennél jobbat aligha talál. Szerencse, hogy engem kérdezett.
Íme!
Takaros.
Most, hogy végre átgondolhattam a tervem,
eljött az ötödik lépés ideje.
ÖTÖDIK LÉPÉS
Vagy ez a negyedik?
NEGYEDIK LÉPÉS
Netán a hatodik?
Már magam sem tudom.
Ideje megtalálnom az anyámat.
Ezért minden lapban, amelyet olvashat,
elrejtek egy kódot.
„Köszönöm, krizantémom!
Kivirágoztál? Kérlek, küldj íriszt!”
Íriszt, vagyis üzenetet.
Hová rejtsem el őket?
Anyám bármit kibogoz, így ravasznak kell lennem.
A The Pall Mall Gazette
apróhirdetései közé rejtettem, amelyeket mindig elolvas.
Valamint a Modern Nők Magazinjába...
HOZOMÁNY ÉS ÖNÉRTÉK
...és a Ruhareformba.
ELŐ A BOKÁKKAL?
Gondoltam, ezek érdekelni fogják.
Mekkora felhajtás egy fiú körül!
Elvégre egy márki!
Tudnom kellett, ki volt anyám valójában. Ki valójában. Ki volt.
Anyám csupán egyvalakivel levelezgetett.
Helytelen volt kiderítenem, kivel,
és megjegyeznem a címét.
De a vidéki élet nem sok izgalmat rejteget,
így az ember ott keresi, ahol csak tudja.
Hozz még kókuszcsókot, Jason!
TEAHÁZ
- Jó napot! - Jó napot!
Mi folyik ott?
Zajos némberek!
Gyerünk, erősebben! Ne féljen tőle!
Most lépjen előre! Ez az!
Jó napot!
Be szeretne iratkozni?
Nem.
Eudoria Vernet Holmest keresem.
Enola?
Enola Holmes!
Te vagy az, ugye?
Úgy festesz, akár egy tollseprű!
Jóságos ég!
Kiköpött anyád vagy!
Maga ismer engem?
Hát persze!
Az első tanárod voltam.
Nem emlékszel?
Úgy látom, sokat fejlődtél.
Egyedül vagy?
Londonban?
Igen.
Velem tartott egy mihaszna fiú, de leráztam.
Van pénzem és szállásom. Anyámat keresem.
És ha nem akarja, hogy megtalálják?
Eudoria egész életében bujkált.
Talán most sem akar előkerülni.
- Amúgy is dolga van. - Miféle dolga?
Nem mondhatom el.
Tehát ezek jöhetnek szóba:
a tar park, bennhalt rege,
Ellie Houseman.
Maga is ott volt a gyűlésen!
Egyetértünk? Ellie Houseman.
Ki az az Ellie Houseman?
- Bár segíthetnék! - Megtehetné, ha akarná.
Várnak a tanítványaim.
- Egyedül is kitalálsz. - Hé!
A dugóhúzó.
DZSÚDZSUCU
DUGÓHÚZÓ
Az sose ment neked, igaz?
Ha Londonban akarsz maradni,
légy erős!
Éld az életed, de ne azért, hogy másokat találj meg,
hanem hogy önmagadat!
...ezek jöhetnek szóba:
a tar park,
bennhalt rege, Ellie Houseman.
„A tar park.”
Anyám rajong a szójátékokért.
Az összes könyvünket elolvastatta velem.
MODERN GÉPÉSZET
„Tar park.”
Tar... park.
...a tar park...
A rakpart!
Döntenünk kell.
Bennhalt rege.
LONDON TÉRKÉPE
„Bennhalt rege.”
...bennhalt rege...
Bethnal Green!
Egyetértünk?
- Ellie Houseman. - Egyetértünk?
Ellie Houseman.
- Ellie Houseman. - Ellie Houseman.
Ellie House... man.
House.
Limehouse Lane.
Ellie Houseman.
Egyetértünk?
Limehouse Lane.
Most már hazamegyünk?
Igen.
Éhes vagyok, anyám.
Tudom, kicsim.
Izgatottsággal fogadd, ne félelemmel,
ha valami újjal szembesülsz!
GYŰLÉS A NŐI VÁLASZTÓJOGÉRT SZÓLALJUNK FEL!
LŐPOR
TÜNTETÉS, ZAVARGÁS, ENGEDETLENSÉG A REND MEGZAVARÁSÁÉRT
ORSINI-BOMBA
Mycroftnak igaza volt.
Tényleg veszélyes vagy.
GYŰLÉS A NŐI VÁLASZTÓJOGÉRT
Sherlocknak is igaza volt.
Készülsz valamire.
Mire készülsz, anyám?
Meg akarlak még találni?
Még egyszer!
Csak egyszer kérdezem meg. Hol a márki?
Miféle márki?
Elváltak útjaink.
Azóta sem láttam. Semmi közöm hozzá.
Nagy kár.
De már láttad az arcom.
Nagyon felejthető egy arc!
Még nem meséltem el, milyen volt egy tipikus nap anyámmal.
Történelemmel kezdtünk, mert...
A múlt áttekintésével indulhat csak a nap.
Aztán ebédeltünk,
miközben fizikáztam.
Majd testmozgással folytattuk...
Megvagy!
...amit közelharc követett.
Kezeket fel!
Kelj fel! Gyerünk!
Tudtam, hogy megvan a haszna.
Nincs több meglepetés!
Nem.
Nincs.
Egyszer felhasítottam a térdem egy bárány megmentése közben.
Kis híján meg is haltam.
Anyám dühös volt.
Rettentően dühös.
Nemes dolog segíteni a védtelenen,
de nem az életed árán!
Olykor hagynod kell, hogy megtörténjen, aminek kell.
Megértetted?
Ami azt illeti,
nem én kértem, hogy Tewkwesbury vikomt az életembe lépjen.
Sőt, nem is akartam, hogy az életembe lépjen.
Akkor most miért érzem azt,
hogy felelősséggel tartozom iránta?
Talán mert...
bántani akarják őt.
Ő nem képes megállítani őket,
míg én igen.
Anyám mást tenne.
Az a fiú ostoba, öntelt és egyszerűen nevetséges.
De megmentésre szorul.
Neked most várnod kell, anyám!
MEGTALÁLNI TEWKESBURYT
MEGMENTENI TEWKESBURYT
ŐSI OTTHONA A KÖVETKEZŐKNEK:
BASILWETHER MÁRKIJA
A NAGYBÁCSI
AZ ANYA
AZ ÖZVEGY (A NAGYANYA)
ÉS A SZOLGAHAD
Ha inkognitóban utazunk, nincs biztosabb az özvegyi álcánál.
Az emberek kínosan kerülik a halál témáját.
Félnek az özvegyektől,
és ez a félelem kapóra jön nekem.
Miss May Beatrice Posy!
Az én volnék.
Lady Tewkesburyt keresi,
Basilwether márkinéját.
Mi járatban van?
Magánnyomozó vagyok, és segíteni szeretnék.
Nincs szükségünk segítségre. Vezesse ki!
- A hasznukra lennék. - Firkász valamelyik szennylapnál?
Nyomozónő vagyok!
Kérem, távozzon, különben kidobatom!
Sherlock Holmesnak dolgozom!
Én...
vagyok az asszisztense.
Előreküldött, hogy mindent előkészítsek.
Sherlock Holmest érdekli az ügy?
- Igen. - Ezért...
ideküldött maga helyett egy özvegyet?
Jogos felvetés.
Mégsem olyan jó álruha ez.
Az özvegységem nincs kihatással a munkámra.
Sherlock megbízott...
Badarság!
Sajnálom, de ez több a soknál!
Maga nem ismeri Sherlock Holmest.
Á, Lestrade! Ismerje meg az ifjú hölgyet!
Lestrade vagyok a Scotland Yardtól, Sherlock Holmes jóbarátja.
Ha maga mondja.
- Ő sosem említette. - Maga nem az asszisztense.
Nincs is asszisztense.
Sherlock Holmes egyedül dolgozik.
Ha ismerné, tudná, hogy megváltozott.
- Kizárt! - Tegyen fel három kérdést,
aztán majd én, és elválik, ki ismeri őt jobban.
Elég! Ez a cirkusz méltatlan Basilwetherhöz!
Így van. Távozzanak!
Asszonyom, ön ismer engem. Lestrade vagyok.
Az eltűnt fia ügyében nyomozok.
- Sokra mentünk vele. - Anyám!
Felőlem a Parlamentben is dolgozhat. Távozzon!
Én is?
Köszönet mindenért!
Kedvenc dohánya?
A fekete.
Desszertje?
Szilvás pite.
Zeneszerzője?
Paganini.
A kedvenc étkezése?
Reggeli.
Minden kérdése étel körül forog?
A kedvenc esete?
Az előző.
Társasjátéka?
Honnan ismeri Sherlockot?
A sakk.
De csak méltó ellenféllel.
Hahó!
Adok öt fontot...
ha ruhát cserélünk.
Nem kell felvennie, ha nem akarja.
A fiatalúr
sok időt töltött kint, nemde?
Mindig úgy kergették haza.
Hová szokott járni?
Az erdőbe.
Válasszon egy könyvet, és üljön le! Rögtön jövök.
Pompás! Talán megihatna velem egy teát.
Kérem, ne menjen el!
És maga mégis faképnél hagy.
Bármit is hisz, Sherlock Holmes,
óva intem: ha zavarni fogja a vendégeimet...
Ellátja a bajomat?
Tisztában vagyok a képességeivel.
A kérdés az, hogy felhívjam-e
a kormányban lévő barátaim figyelmét erre a helyre.
A bátyám nagy élvezettel
böngészné át a tiltott, lázító könyvekkel teli polcait.
Látja?
Én is árthatnék magának.
Kérem, tegye le! A maga kezében ez is fegyver.
Köszönöm. Tud valamit arról, hogy hol van az anyám?
Hogy talált rám?
A kéményünkbe rejtett levelek által.
Az anyám cipőjén lévő hamu és por vezettek oda.
Tényleg semmi sem kerüli el a figyelmét.
Meg kell találnom őt. A lányának szüksége van rá.
Én úgy látom, Enola egyedül is boldogul.
Szóval találkoztak?
- Jól van? - Volt útitársa.
Egy mihaszna fiú.
De szemmel láthatóan nem volt rá szüksége.
Enola a maga útját járja,
ahogy Eudoria is, akár jó ez, akár rossz.
- Bármit is forralnak... - Forralunk?
Megválogathatná a szavait!
Úgy beszél, mint a bátyja.
Maga ezt sosem fogja megérteni, tudja?
Akkor világosítson fel!
Mert maga nem tudja, milyen az, ha nincs hatalma.
Maga nem politizál.
- Miért? - Mert untat.
Mert a világ
maguknak áll, és ezen nem kíván változtatni.
- Szép beszéd. - Inkább rémisztő.
És maga elég okos ahhoz, hogy felismerje: igazam van.
Micsoda család!
Egy elveszett gyermek, egy mizantróp, egy forradalmár és maga.
Nincs felesége, sem barátai,
így azzal foglalja le magát,
hogy lábnyomokat és hamukat vizsgálgat.
Minden részletre odafigyel,
de azt nem látja, hogy változik a világ?
A reformjavaslat csak a kezdet.
Már ha elfogadják.
Nekem most dolgom van, Mr. Holmes.
Várnak a vendégek.
Vár a sütés.
De jó látni, hogy érdeklődik.
Eudoria azt hitte, homokba dugja majd a fejét, és rá sem bagózik a húgára.
De neki szüksége van magára.
Mindenki ezt hajtogatja.
Csak borotválás lesz, Martin!
Hogy hívják?
May Beatrice Posynak.
Hogy néz ki?
Alacsony, sötét hajú, fiatal.
- Mennyire fiatal? - Húsz körüli.
Az esze?
Mint a borotva.
Jól ismeri Sherlockot.
Sokat tud róla?
Annyit, mint én.
Ó, egy újabb rajongó!
Milyen izgalmas!
Elárulná, ki az?
Van ötlete arról, hogy hová mehetett?
Á, maga meg akarja találni!
Már napok óta ezen fáradozom.
Hát persze!
Az a lány a húga.
Fogja be a száját!
Igen,
és magukat bíztam meg azzal, hogy találják meg.
Maga úgy írta le, hogy slampos és zilált.
Ez a hölgy viszont roppant elegáns volt.
Higgye el, az az elegáns küllem
egy vadócot rejtett!
Találja meg,
és busásan megjutalmazom.
Gombászás közben rám szakadt egy faág.
Kis híján összezúzott.
Tewkesbury?
Szóval itt főzted ki a terveid.
A LONDONI DOKKMUNKÁS ÉLETE
Vagy azt akartad, hogy ezt higgyék.
Félrevezetted őket.
LONDONI DOKK
Ezért ment oda a keménykalapos.
Belesétált a csapdába.
Hová mentél valójában?
Kíváncsivá tettél, Tewkesbury vikomt,
Basilwether csodálatos márkija!
Úgy tűnik, több eszed van, mint hittem.
Nem olyan stabil ám az a tákolmány!
Azok az ágak bármikor elroppanhatnak!
Jó reggelt!
Úgy hiszem, már találkoztunk,
bár akkor másképp festett.
Önök már jártak itt, igaz?
Igen, néhány nappal ezelőtt.
Volna szíves lejönni?
Talált bármi érdekeset, amit jelenthetne a munkaadójának?
Nem.
Sherlock.
Valószínűleg ő is eljön.
Hogy is hívják önt?
Maynek.
May Beatrice Posynak.
Hány éves, Miss Posy?
Huszonkettő.
El kell bocsátanom a kertészt, amiért odaadta a ruháját.
Ne! Én kényszerítettem.
Megkötöztem.
Ugyanis dzsúdzsucuzom.
Az egy küzdősport.
Ön igazán különleges, Miss Posy.
Vagy inkább Mrs. Posy?
Egyébként részvétem.
Gyönyörű, nemde?
Megtiszteltetés számomra,
hogy a családom Anglia ezen részét védelmezheti.
Védelmezheti?
Ősi földtulajdonosok vagyunk.
A világ kezd a feje tetejére állni,
így fontos, hogy megóvjuk Anglia eszméit
az ország jövőjének biztonsága érdekében.
Csodás ez a hely!
Valószínűleg ön is haladáspárti.
A fiam is olyan volt.
Sosem az érdekelte, ami van,
csak az, hogy mi lehetne.
Azt hiszem, az unokám ugyanilyen.
Anglia igazi dicsősége viszont ez.
Érti?
Látom a szépségét.
Okos válasz.
Most menjen!
Ha a fiam vagy a menyem itt találják, letartóztattatják.
Ha előbb találkozna az unokámmal, mint én,
megmondaná neki, hogy aggódom miatta?
Természetesen.
Menjen!
COVENT GARDEN-I PIAC
Négy sárga virágot, két kéket és egy pirosat!
Mindegy, milyet. Bármelyik jó.
Hogy kerülsz te ide?
Ha rajongsz a virágokért, miért jöttél Londonba?
- Itt nem találhatnak rám. - Nekem sikerült!
És miért tetted?
Biztos az értem kitűzött jutalom miatt.
Micsoda?
Nem is tudtam róla!
Elkaplak, és enyém a pénz!
Te jó ég! Hogy lehetsz ilyen nevetséges?
Eljöttem, mert a távollétedben némiképp megkedveltelek,
és úgy tűnik, továbbra is veszélyben vagy.
Hogyhogy megkedveltél?
Tényleg? Ez foglalkoztat leginkább? Nem az, hogy ki akar megölni?
Láttam a préselt virágaidat. Gyönyörűek!
Bár én fütyülök a virágokra.
- Mert tudatlan vagy. - Mi? Hogy merészeled?
És meg is elégszel vele.
- Máris kevésbé kedvellek, te fiú. - Én már férfi vagyok.
Akkor leszel férfi, ha azt mondom!
Igaz, rajtad jobban áll a nadrág.
Hiányoztál, Enola Holmes.
Te nekem nem annyira,
de sajnos ezt hozta az élet.
Gyerünk! Komoly veszélyben vagyunk, ha nem tudnád.
ELTŰNT LÁNY ÁLRUHÁT VISELHET. JUTALOM: 4 FONT
- Itt laksz? - Te talán a Ritzben szálltál meg?
Ennél mindenesetre lakályosabb helyen.
Az asszony, aki kiadta, azt mondta, szép a szoba.
Nos, nyilvánvalóan hazudott.
Csak egy ágy van, úgyhogy a földön kell aludnod.
Ez már régi, nem?
Óvatosan! Azt még nem olvastam ki.
Ez én vagyok!
- Bizony. - Nézd!
Minek tartogatod ezeket, Enola Holmes?
Anyám miatt.
Várom, hogy üzenjen nekem.
- Egyelőre semmi. - „Üzenjen”?
Szereti a kódokat.
A megfejtésre váró titkos üzeneteket.
Miért üzengetne neked?
Mert elhagyott.
Azt hittem, azt akarja, találjam meg, de talán mégsem.
Hagytam hát neki egy üzenetet. Remélem, válaszol.
Ezért őrzöm az újságokat.
Majd én felveszem!
Ne nézz így rám!
Sajnálom.
Nem kell engem sajnálni.
Ha nem hagyod ezt abba,
Tenyérbemászi vikomt, Bosszantmegye márkija,
magam öllek meg!
Senkinek sem kellünk, mi?
Nem.
De legalább mi itt vagyunk egymásnak.
Főzök teát.
Szóval azt mondod, az életemre akarnak törni?
De ki?
A múltad és a jövőd.
- Micsoda? - A családod.
Bár megtehették volna,
nem egy nyomozót küldtek utánad, hanem egy gyilkost.
- Miért akarna bárki is megölni? - Számos okból.
A személyiséged, az idétlen hajad, a buta vigyorod miatt.
Vagy netán a birtokod, a rangod, a pozíciód miatt?
Amiért az édesapádat is.
A kapzsiság megmérgezheti az elmét.
Azt hiszed, hogy megölték az apámat?
Nemcsak hiszem.
Tudom.
Nem, ennek az égvilágon semmi értelme.
Apámat rablás közben ölték meg,
velem meg könnyebb lett volna
- otthon végezni... - Meg is próbálták.
Megtaláltam a lezuhant faágat.
- Elfűrészelték! - Micsoda?
Jobb lesz, ha...
Istenem!
- Ó, te kis... - Gyere!
Jöjjenek vissza!
Ki ez a férfi?
- Nem sikerült, felügyelő? - Pofa be!
Húzzuk ide a szekrényt!
Hol vannak?
Nyissa ki, Miss Posy!
Vagy mondjam úgy: Miss Holmes?
Egy gyilkossági kísérletet szeretnék jelenteni!
A mi oldalunkon áll, nem?
Segítsen az ajtóval!
Előbb hadd lássam a pénzt! A jutalmamat!
Megkapja, miután elfogtuk! Gyerünk!
Látod azt az ablakot?
Egy tetőre nyílik.
Mássz ki, és fuss, amerre látsz!
Veled mi lesz?
- Én tartom az ajtót! - Te sem maradhatsz itt!
Ha elkapnak, neked véged!
Ha engem kapnak el, azt csak a szabadságom bánja! Indulj!
Nem akarlak itt hagyni, Enola!
Nyomás!
Segítsen már!
Mihaszna férfiak!
Ne!
A fiú többet ér,
de magának jobban örülök.
Talán nem kedvelsz.
Talán nem helyesled a tetteim.
De még anyánknak is akadt kérője.
Még ő is férjhez ment.
- Azt akarom, hogy boldog légy. - Nem.
Te akarsz boldog lenni.
Pórázon tartanál.
Félsz, hogy különben kompromittálnálak.
Már így is elég nagy kárt okoztál.
Ahogy a bogaras bátyád is.
Engedj ki a kocsiból!
Ha kérdezik, letagadom, hogy testvérek vagyunk,
méghozzá a legnagyobb örömmel!
A gyámod vagyok!
Azt teszed, amit mondok!
Kérem a pénzt!
Elvégre az enyém.
Jó kislány.
Lekéste a vacsorát, de sebaj. Van magán némi felesleg.
A Holmes név jelent valamit az országban.
Itt megtanulja, hogyan legyen méltó rá.
- De én... - Először is ne feleseljen!
Hadd legyenek büszkék a bátyjai, ha legközelebb találkoznak!
Isten hozta!
Lányok,
ne feledjék:
egyetlen okból vannak itt.
Azért, hogy hölgyeket faragjunk magukból.
Hogyan nevetünk?
Udvariasan.
Megvan magukban a képesség,
csak ezidáig parlagon hevert, mellőzve
és legfőképp kiműveletlenül.
Járjanak úgy, ahogy mutatjuk!
Előre nézzen!
Beszéljenek úgy, ahogy tanítjuk!
Rájár a rájára a rúd: rút arája jó pár órája vár rája.
Cselekedjenek és gondolkodjanak úgy, ahogy mondjuk!
Így válnak majd jó feleségekké
és felelősségteljes anyákká!
Sok, hasonló cipőben járó leány
fordult meg e neveldében.
Ám mi kikupáltuk őket...
ahogy majd magukat is.
Tudja, hogy miért lettem pedagógus?
Mert boldoggá akarok tenni másokat.
Szeretném, ha teljes és pezsgő életet élnének.
Düh és tépelődés nélkül, válaszok birtokában.
A lányaimat a világra készítem fel.
A való világra.
Én nem hagynám el.
Nem hagynám a sorsára.
Igen.
Mycroft elmondta.
Anyámnak megvolt rá az oka.
Minden bizonnyal.
Ismertem őt.
Egy ideig barátok voltunk.
Még az iskolában.
Különös szerzet volt.
Szeszélyes, mindent megkérdőjelező.
Csak egyetlen dologgal törődött:
a különös ötleteivel.
Velem is törődött.
Akkor miért hagyta el?
Az órákra prefektusok fogják elkísérni.
Ezt az ajtót pedig zárva tartjuk.
Egyszer még hálás lesz nekem,
amikor boldogan él a férjével és a fiaival.
Jó éjszakát, Enola!
Itt a bátyja.
A másikat vegye fel!
Mr. Holmes!
Te!
Köszönöm, Miss Harrison!
Természetesen.
Életemben nem láttam ennyi szerelmes regényt.
Ennél még az újság is jobb.
Mi a fenét keresel benne?
Mióta érdekelnek az apróhirdetések?
- Elment az eszed? - Egy ilyen helyen bárkinek elmenne.
Engem szépírásra kényszerítettek.
Gyűlöltem, de máig hasznát veszem,
mert a kézírás számtalan dolgot elárul.
És a karót nyeltség mire lesz nekem jó?
A testtartás segíthet elfedni, hogy ki vagy valójában.
Semmi sem vész kárba.
Meglett anyánk?
Nem, még nem.
Elmentem a teaházba, ahol megfenyegettek egy kannával.
És Limehouse-ba.
Te is jártál ott, igaz?
Igazi nyomozóvá váltál, Enola.
Láttad a lőport?
- És a bombákat? - Igen.
- Mire... - Félek belegondolni.
Talán megváltoztatná a világot.
Talán rá is férne.
Megállítod?
Nem foglalkozom politikával.
Emberekkel is csak akkor, ha nyomozol.
- Segítettél Mycroftnak? - Nem.
De a pénzről te szóltál neki.
Mert eltűntél.
- Tudnunk kellett, meddig jutsz el. - Csak egy eset vagyok neked?
Egy kis érdekesség? Azért jöttél, hogy kifaggass?
- Nem. - Netán a bűntudat hajtott ide?
Eljöttem, mert törődöm veled.
Csak érzelegsz.
Ez érthető, de felesleges.
Különös, nemde?
Az érzelmek?
A Tewkesbury-ügy.
Ez nem egy közönséges eltűnés.
Leugrott a vonatról...
egy másik fiúval.
Vajon üldözték őket?
Hogy találtad ki?
Rájöttem, hogy mindketten ugyanott szálltatok vonatra.
Edith egy mihaszna fiút említett.
Valamint táviratban értesítettek a fiatal asszisztensnőmről,
aki meglátogatta Tewkesburyéket.
Megoldottad?
Még nem.
Csak egy tanácsot adhatok
mint nyomozó a nyomozónak:
olykor a vízbe kell lógatnod lábad,
hogy odacsald a cápákat.
Hát ezért jöttél ide!
Cápákról csevegni.
Nem.
Azért jöttem, hogy ezt odaadjam.
A párnája alatt találtam.
Látod? Megőrizte.
Dash...
Bármily szentimentális, ő...
mindig is rendkívülinek tartott téged.
Ahogy én is, Enola Holmes.
A döntés mindig a tiéd.
Bármit is mond a társadalom,
nem köthet gúzsba.
Anyánk rá a bizonyíték.
Tartsd meg a lapot!
Anyám szerint rendkívüli vagyok.
Rendkívüli...
REFORMJAVASLAT: HOLTPONTON A LORDOK
A lordok...
LESZ-E VÁLTOZÁS?
NEM KERÜLT ELŐ AZ IFJÚ LORD
Lord.
„Minden szavazat számít.”
Küldemény Ferndell Hallból!
Mycroft Holmestól.
Mi lehet ez?
Hát,
bármi is ez,
nehéz.
Mi a csudát akar Mycroft?
Tewkesbury!
Nem bemásznod kellene, hanem kisegítened!
Hogy találtál meg?
Azt mondtad, nem akarsz Miss Harrison leányneveldéjébe járni.
Ha úgy akarom, kiváló a memóriám.
Gondoltam, úgy jutunk ki, ahogy én be.
Ez a leghordárszerűbb kabátom.
Kitűnő ötlet!
Mégsem! Segíts fel!
Miss Harrison rögtön átlát majd a szitán.
Mindig van valami!
Hadd gondolkozzam!
Ti mit javasoltok?
Csendesen!
Álljon meg!
Ki maga?
Ki engedte be az iskolába?
Csomagot hoztam, hölgyem.
Az igazgatónőnek.
Megmutatná, kérem, hol az irodája?
Én vagyok az iskola igazgatónője.
Akkor ez az öné.
Nyissa ki, hadd nézzem meg!
Nem tehetem. Azt mondták, csak ön láthatja a tartalmát.
- Ez nevetséges! - A megbízóm mondta.
Aki kicsoda?
Mycroft Holmes.
Mycroft...
Lányok, legyenek szívesek, vigyék be ezt a küldeményt az irodámba!
Később megtekintem a tartalmát.
Ne piszmogjanak!
Ez vagy egy tonnát nyom!
- Mi van benne? - Nos,
mire vár? Tapsra?
Menjen már!
- Tudod vezetni ezt az izét? - Megvannak az alapok.
Az automobilom!
Vigyázz, Enola!
- Egek! - Bokor!
- Enola! - Vége a neveltetésemnek!
Köszönöm! Ez igazán...
Megmentettél.
Bár a mókás része az én ötletem volt.
Szívesen. Azt hiszem.
Utáltam ott lenni.
Meghiszem azt.
Menjünk vissza Londonba, és keressünk rejtekhelyet!
Miért álltunk meg?
Enola, bármit is tervezel...
Eljön majd az idő,
amikor nehéz döntést kell hoznod.
- Enola... - Abban a pillanatban felismered,
mennyi bátorság lakozik benned,
és hogy kész vagy-e kockáztatni
azért, ami számít.
Te jössz, Enola.
Basilwetherbe kell mennünk.
Micsoda?
Itt az ideje, hogy kiderüljön az igazság.
Az indíték elvezet a tetteshez.
HOLTPONTON A LORDOK
- Nem értem. - Mikorra vártak
- a Lordok Házába? - Tewkesbury vikomt vagyok.
- Elvégre egy márki! - Mielőbbre.
Hogyan szavaztál volna?
Bárki szavazhasson!
- Mint az apám. A reform mellett. - Ki tudott erről?
Terveim voltak,
ám a családom külföldre akart küldeni katonának.
Ha meghalnál, kire szállna a birtok?
A bácsikámra!
Nincs szükségünk segítségre. Vezesse ki!
Ez az ő műve lenne?
Ki másé lehetne?
Rendkívül befolyásos. Mit tehetnénk?
Megoldjuk a bűntényt!
Enola, hatalmas szerencse, hogy még élünk.
Te meg újra kockára tennéd az életünket?
Olykor, Lord Tewkesbury,
a vízbe kell lógatnod lábad, hogy odacsald a cápákat!
Mi a francért csalogatnék cápákat?!
Jogos.
Ez egy szörnyű ötlet.
És ahogy közeledünk, csak még rosszabb.
Miért csináljuk ezt?
A jól nevelt lányokkal ellentétben én nem tudok hímezni.
Sem viaszrózsát önteni, zsebkendőt beszegni
vagy kagylót fűzni.
De nyitott szemmel és füllel járok, és ha kell, harcolok.
Anyám erre nevelt.
Hidd el, kiderítem az igazságot!
Te nem tudsz hímezni?
Meg kell tennünk!
Meg kell tenned! Megcsináljuk.
Menjünk!
Hol vannak a szolgák?
Isten hozott a jövőben!
Anyám?
Mi folyik itt?
Tudnak rólunk.
Bukj le!
Fuss!
Zárva van!
Földre!
Maradj itt!
Enola?
Ne félj!
Enola...
Nem vagy egyedül.
Kinek dolgozik?
Kinek dolgozik?!
Angliának.
- Nagymama? - Igen.
Attól tartok.
Úgy tűnik, ha jó munkát akarsz...
magadnak kell elvégezned.
Ne, Enola!
Anyám hol van?
Londonban.
A nagybátyáddal.
Téged keresnek.
Ők ezt sosem értették.
Nagyon sajnálom, drágám!
Az országunk jövője a tét.
Ne!
Vége.
Tewkesbury!
Ne! Tewkesbury!
Térj magadhoz! Kérlek!
Ne...
Ne!
Tewkesbury?
Óvatosan!
Látod? Nem vagyok tökkelütött.
Igazi harcos vagy.
A maguk ideje lejárt.
- Nagyon megrázott. - Értem.
- Uram? - Ne butáskodjon!
Lestrade?
Sherlock Holmes!
- Beszélnünk kell. - Parancsoljon!
Nagy hírnévre tett szert, annak ellenére,
hogy próbálja kerülni a feltűnést.
Le kell tartóztatnia a márki nagyanyját, az özvegyet.
Meg akarja ölni, ahogy az apját is megölte.
Két kérdés.
Ezt miből következtette ki?
Megosztott hűség és utódlás kérdése az egész.
A fiú halálával a nagybátyja venné át a helyét,
aki a választójog kiterjesztése ellen szavazna,
pont, ahogy az özvegy akarná.
Úgy vélem, a fiú viszont támogatná.
Miből gondolja, hogy nem a nagybácsi intézte el?
Az apát vagy a fiút?
Az apát?
Nézze az egyenruháját a képeken!
Látja a kitüntetéseit?
Nem volt itthon, amikor a fiú apját megölték.
Afganisztánban harcolt.
Az igazság előttünk hever.
Igen.
Csak meg kell látnunk.
Második kérdés.
A húga hogyhogy előbb jött rá?
Hogy mondja?
- Teljesen jó így. - Elég lesz, Caroline!
- Anyám, kérlek! - Én csak...
Hagyjál! Azt akarom, hogy tiszteljenek.
- Most ez a módi. - Igen.
Végül is illik az arcodhoz.
Apád nagyon büszke lenne rád.
Gratulálok!
Úgy nézel ki, mint egy született tökfilkó.
Nem.
Jól festesz.
Remekül.
Egy óra múlva szavazunk. Nem kis dolog.
Mostantól meg kell hajolnom őnagysága előtt?
Eddig is meg kellett volna, csak te nem tetted.
Szóval, biztonságban vagy? Minden rendben?
- Ugye már nem abban a rémes házban laksz? - Nem.
Az édesanyádtól kapott pénzen...
- Úgy tukmálta rád. - ...elköltöztem.
Anyám azt mondta, a mi otthonunk a tiéd is lehetne.
Látszik, hogy nem sok időt töltött velem.
És ha én kérném, hogy maradj?
Ez kedves tőled, de nemet kell mondanom.
Hogyan...
Mikor láthatlak újra?
Nem szabadulsz tőlem,
Tewkesbury vikomt, Basilwether márkija!
Köszönöm!
Anyám!
Elkérhetem a ceruzáját?
Köszönöm!
A számokból betűk lesznek,
amelyek azt adják ki, hogy...
„Találkozzunk ma ötkor a Királyi Akadémiánál! Anya.”
Hát,
erre nem számítottam.
Köszönöm!
Három gondolat fogalmazódott meg bennem.
Az első: anyám krizantémként írta volna magát alá.
A második: a Királyi Akadémia
továbbra sem vesz fel nőket.
Anyám sosem akarna ott találkozni.
A harmadik: talán akaratlanul is felfedtem
a bátyám előtt, hogy min ügyködöm.
Ez Sherlock Holmes műve.
Ám a remény hal meg utoljára.
Adok öt fontot, ha ruhát cserélünk.
Nos?
Sehol semmi.
Egyszer már lepipált, öcsém.
Talán most is ez történt.
Bizonyára tudja, hogy én voltam,
de úgy vélem, a kíváncsiság ennek ellenére idehajtja.
Sajnos úgy tűnik, tévedtél.
Lehetséges.
Mindazonáltal, ha ismét felbukkan,
szeretnék a gyámja lenni, és a gondját viselni.
Nos, lelked rajta.
Én mosom kezeimet.
Rendben.
Annál jobb.
Furcsa szerzet vagy te, öcsém.
Te meg igencsak zsémbes vagy, bátyám.
A szavazás miatt van ilyen rózsás kedved?
Egy szavazaton múlt.
A nyavalyás Tewkesbury márki jóvoltából
elfogadták a javaslatot.
Bármennyire is jó itt ácsorogni...
Érdekes egy figura, nemde?
Azt hiszem, szemet vetett Enolára.
Elvehetné, hátha akkor lenyugszanak.
Egy vigaszital a klubban?
Rendben. A vendégem vagy, Mycroft.
Gyere már, Sherlock!
Mi az ördögöt műveltél?
Csak bámészkodtam.
- Jó napot, Enola! - Jó napot!
Látogatója van.
Ez egy meglepően csinos szoba.
Szépek a virágaid.
Nem maradhatok sokáig.
Még meglátnának.
Azt hogy találtad meg?
Sherlock volt.
Azt hittem, már elfelejtetted.
Kis korodban odavoltál érte.
- Mindenhová vitted... - Sherlock mesélte.
- Viktória királynőnek... - Azt is mondta.
Nos...
örülök, hogy így összemelegedtetek.
Bocsáss meg!
Sajnálom!
Elmondtam volna, hogy hová megyek,
de nem tehettem.
Most biztonságban vagy?
Nem azért hagytalak el, mert nem szeretlek.
Érted tettem.
Azért, hogy ne egy ilyen világban kelljen felnőnöd.
Hát harcba szálltam.
Hangosnak kell lenned ahhoz, hogy meghalljanak.
Mókás, nem?
Azt hittem...
én leszek az, aki megváltoztatja a világot.
A reformjavaslat...
Ez tényleg a te műved?
Micsoda nővé értél!
Köszönöm az íriszeket!
Ha bármikor szükséged lenne rám,
csak küldj egyet!
- Indulnod kell. - Jó, de...
Maradjunk így egy kicsit!
Az jó lenne.
Nos, hogy zárjam le a történetet?
A nevem Enola,
ami visszafelé „alone”, egyedül.
A Holmesok a maguk útját járják.
Ezt tették a bátyáim,
az anyám,
és ezt fogom én is.
De rájöttem, hogy ehhez nem kell magányosnak lennem.
Anyám sem azt akarta.
Hanem hogy megtaláljam a szabadságom,
a jövőm,
a célom.
Nyomozó vagyok,
kódfejtő,
az elveszett lelkek megtalálója.
A magam életét élem.
A jövőnket pedig mi alakítjuk!
NANCY SPRINGER DETEKTÍVREGÉNYE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Somogyi Tímea