Mamă?
Da?
Ce sunet a făcut toba
când a căzut pe metal?
N-am nicio idee.
Nostim.
Mulţumesc.
Trebuie să i-o spunem tatălui tău.
O să-i placă.
Câştigă mereu.
Nu câştigă mereu.
Eşti neliniştit.
Poate mă gândeam că anul ăsta va fi diferit.
Dragă.
Uneori trebuie să facem lucruri care ne sperie, ştii,
pentru a putea creşte.
Da.
Oricum, alea sunt patine noi, deci...
Trebuie să continui să o fac.
Aşa te vreau, puştiule.
Vizitează FILMEONLINE.ST pentru cele mai noi filme online
Traducerea şi adaptarea alpo
... 5 flotări!
S-a trezit? Ar fi bine.
Nu e vacanţă.
Încearcă, Philip.
A fost dată afară din şcoală.
Nu e ca şi cum a jefuit o bancă.
'Neaţa, tată.
'Neaţa, Grace.
'Neaţa, Lucy.
Întârzii.
Urmaţi-mă pentru una dintre chestiile mele preferate din casă,
această insulă de marmură de culoarea fumului.
Îţi vine să crezi?
După tot ce am făcut pentru ea?
I-ai spus ce simţi?
Crezi că aş putea...
să-i spun ce simt cu adevărat?
Şi avem două dormitoare lângă camera de zi.
Îmi pare rău că te simţi atât de...
Goală?
Nu e alt cuvânt ca s-o descriu.
Goală.
- Ai grijă. - Pa.
Să te desparţi de cineva e greu de făcut.
Deci n-a fost uşor.
6 luni nu pare mult timp
petrecut cu cineva.
E destul de mult cât să ştii
că Eric nu era o relaţie sănătoasă pentru tine.
Da.
Cu fiecare cuvânt pe care i-l spuneam mă simţeam mai puternică.
Bine, bun.
Şi de ce crezi că e asta?
Datorită ţie.
Cred că-mi dai prea mult credit.
Nu cred, Doctor Clark.
Bine.
Sunt lucruri care-mi vor lipsi, probabil.
Bine.
Spune-mi despre asta.
Cât de deştept este.
Fermecător şi intuitiv.
Dar lucrurile care nu-mi vor lipsi,
Doamne...
Rigiditatea, inflexibilitatea sa.
Nevoia continuă să ştie ce fac
şi să-mi controleze viaţa.
Bine, îmi pare rău.
E vina mea, bine?
Chiar venitul aici, la tine,
lucrul ăsta pe care-l preţuiesc şi...
lucrul care ştie că mi-a salvat viaţa?
Urăşte psihiatrii.
A spus că sunt cu toţii şarlatani şi hoţi.
Serios?
Da.
Cred că ar trebui să fii mândră.
Este un lucru să înfrunţi adevărul dur
şi e altul să acţionezi.
Da.
Mă gândeam la vara asta.
Dacă am merge în British Columbia?
Am închiria locuinţa aia de la lac care ne plăcea?
Poate.
Da, o vacanţă în familie aşa cum făceam noi.
Îmi pare rău, eu...
am multe cu care să mă pun la curent.
Bine.
Bună tuturor.
O avem alături pe decana acestei şcoli prestigioase,
Dr. Vanessa Fanning.
Iat-o. Aplaudaţi-o.
Continuă, Dr. Clark.
Mulţumesc.
Există un studiu al unui caz clinic pe care vreau să-l împărtăşesc
cu voi azi.
Numele pacientului, îi vom spune Mary.
Este o femeie de 22 de ani.
Mai are un frate.
Vine dintr-o familie bogată de pe coasta de vest.
Ea şi fratele ei mai mare au fost crescuţi pe o proprietate
construită de bunicul lor.
Tatăl ei s-a confruntat cu o boală bipolară,
mama ei s-a confruntat cu depresie.
Şi când Mary avea 11 ani, mama ei s-a sinucis.
Începând cu primii ani de la facultate,
pacienta a făcut primele tentative de suicid.
Când Mary a început tratamentul cu mine,
era pe 3 medicaţii psihotrope separate.
După ce a stat 14 luni într-o clinică psihiatrică privată,
a devenit clar că avem nevoie de o abordare diferită,
iar standardul acela terapeutic
nu ajuta această tânără să-ţi refacă viaţa.
Deci...
Am făcut ceva ce n-am mai făcut niciodată.
Am renunţat la metodologia mea obişnuită de doctor al ei.
Şi am stat în cameră cu ea
ca altă fiinţă umană cu probleme.
Cineva cu defecte şi frici.
Cineva cu regrete,
cineva care a experimentat trauma.
I-am povestit lui Mary toată viaţa mea.
I-am spus lucruri pe care nu le-am mai spus nimănui.
I-am spus lucruri pe care nu le-am spus soţiei mele.
Şi am făcut-o fiindcă am vrut ca Mary să înţeleagă
că nu era singură, că disperarea ei nu mi-e străină.
Voiam să ridic apăsarea ruşinii experienţei ei.
În 4 luni simptomele ei au dispărut.
În 6 luni nu mai lua medicamente.
După 14 luni e aşa de bine
încât a început să scrie o carte despre boala ei
şi îşi asumă responsabilitatea relaţiei ei.
Viaţa lui Mary s-a întors la normal.
A fost o prelegere grozavă.
Vanessa, ştiu la ce te gândeşti.
Uite, Philip, e grozav că ai avut această
reuşită cu pacienta ta.
Este evident că te-a afectat şi pe tine în mod pozitiv.
Nu la asta te gândeşti.
Haide.
Etic, este o zonă gri.
Să împărtăşeşti informaţii personale cu un pacient.
Bine.
Îmi fac griji pentru starea ta şi a ei,
având în vedere prin ce a trecut familia ta.
Suntem bine.
Vreau să spun că m-aş simţi mai confortabilă
dacă pacienta ta ar continua cu medicaţia ei,
pentru beneficiul amândurora.
Eşti de modă veche.
Philip.
Va trebui să ai încredere în mine.
Bine.
- Bine. - Voi avea.
Ce fac Lucy şi Grace?
- Sunt bine. - Bun.
Fac bine.
Abia aştept să o văd pe Grace diseară...
dacă încă mai e valabil.
Diseară, da.
- Dacă mai e valabil. - Bine. Ne vedem mai târziu.
Bună, Daphne.
Dr. Clark?
Da, ce e?
E moartă.
Joan.
Prietena mea cea mai bună...
Nu. Daphne...
E moartă.
Doamne.
Ce s-a întâmplat?
Alerga în Forest Park.
În Portland.
A fost un accident cu fugă de la faţa locului.
Cineva a lovit-o cu maşina.
Bine.
Bine, ascultă-mă. A fost ucisă.
Daphne, ascultă-mă.
Ştiu de ce ţi-e frică.
Nu mai sunt aşa.
Aveam nevoie să vorbesc cu cineva.
Bine, fiindcă pot ajunge acolo într-o oră, dacă vrei.
Ştiu.
Vin mâine, bine?
Ne vedem atunci.
Bine.
Dar e foarte important să vii mâine.
Nu poţi lipsi, bine?
Şi nu ne vom opri.
Vreau să vii la biroul mâine
şi vom sta cât timp ai nevoie.
Mulţumesc.
Ne vedem mâine.
... direct în mijloc.
Doar chiftele.
În oricare altă zi, Jordie rupe.
Doamne. Miroase.
O deschidere mare şi jocul s-a terminat.
E bine pentru el, cred.
Bietul de el.
Cel puţin am fost destul de isteţ
cât să-mi ţin gura în maşină în drum spre casă.
Şi meritul e al tău, dragă.
Fiindcă unii taţi nu se opresc niciodată
să pună presiune pe copiii lor.
Am fost cel mai slab om la baza 2
din istoria lumii.
Philip îşi exersa abilităţile sale terapeutice
în drum spre casă de la hochei.
Ce părere ai de joc, Evan?
Da.
Ea ce face acasă?
Lucy a fost exmatriculată.
Pentru ce?
Nişte cocaină.
Chestie clasică de adolescent.
Te rog, putem să nu discutăm despre asta?
Ai dreptate, să n-o facem niciodată.
Tată?
E poliţia.
Ce?
Cum vă pot ajuta?
Trebuie să fi sărit de acolo.
Încă mai căutăm biletul de adio.
TIpul de la UPS era la ultima livrare a zilei, vine pe alee
şi ea era acolo.
Îmi pare rău că te-am adus aici,
dar apăreai în telefonul ei ca doctorul de sunat
în caz de urgenţă.
Înţeleg.
Niciun semn de violenţă,
nicio activitate suspicioasă raportată în vecinătate.
Nicio dovadă care să sugereze că a fost altceva.
Ce se petrece?
Domnule!
De ce sunteţi aici?
Cine eşti?
Sunt James Flagg, bine?
Ce se petrece, unde e sora mea?
A fost un accident?
Ce?
Pot...
Este sora mea...
Lasă-ne să ne ocupăm de asta.
Vreau s-o văd. Este bine?
Este bine?!
O să ne ocupăm noi de asta!
Calmează-te! La naiba!
Încearcă să te calmezi.
- Daphne! Daph! - Respiră.
Respiră.
Dă-mi naibii drumul!
Medic!
Daphne!
Este sora mea! Te rog!
Bună, sunt... Philip Clark.
Am fost psihiatrul sorei tale.
Şi ştiu prin ce treci
şi îmi pare foarte rău.
Cred că există un blestem asupra acestei familii.
Nimeni pe care să te răzbuni, nimeni pe care să dai vina decât noi.
Decât eu.
Sunt singurul rămas acum.
Ştiam că o iubea pe Joan, şi când a sunat,
am auzit durerea din vocea ei.
Dar... era calmă.
Deci n-am simţit nevoia de a veni aici
în clipa aia, ştii?
Eu...
Ştii ce am făcut, am lăsat-o să-mi scape printre degete.
Eu doar...
Nu. James. M-a sunat şi pe mine.
Nu cred că am fi putut face ceva.
Nu aşa merge.
Noi doi? Doi străini.
Împreună în asta.
Desigur că-ţi acopăr orele, Philip.
Cel puţin asta să fac.
Mulţumesc.
Simt de parcă mi-am pierdut echilibrul.
O să-mi iau puţin timp liber şi o să-l recuperez.
Philip, sunt aici dacă ai nevoie de ajutor,
nu ca să te judec, ştii asta.
Da.
Trebuie să stai puţin
să confrunţi ce s-a întâmplat de data asta.
Te rog, nu te grăbi.
Bine.
Ştii, să pierzi un pacient e dificil.
Este un doliu, Philip.
Philip?
Bună.
Este acasă Doctorul Clark?
Da.
Am ceva pentru el.
Tată?
Mulţumesc.
Dă un telefon.
Bună.
Îmi pare rău, cum te pot ajuta?
Tocmai ne pregăteam să ne aşezăm la masă.
Îmi pare rău. Un moment nepotrivit.
Mă numesc James Flagg.
Sunt fratele pacientei lui care...
Îmi pare atât de rău.
Este în regulă.
Mă duc să-l aduc.
Mulţumesc mult.
Philip?
Bună.
Îmi pare rău, ţi-am căutat adresa şi am venit până aici.
Voiam să-ţi returnez asta, care îţi aparţine.
Sau, cel puţin, numele tău e înăuntru.
Am strâns prin casă.
Am căutat prin cutii.
M-am gândit că i-ai împrumutat-o şi poate o vrei înapoi.
Da.
Mulţumesc.
Îmi pare rău că a trebuit să vii până aici.
Nicio problemă.
E bine să ies din casă.
Oricum, mă duc înapoi.
Bine.
James?
Ce faci?
Ei bine, ştii...
Nu grozav.
Îmi pare rău.
Este în regulă.
Philip.
Mă întrebam dacă James a luat cina.
Nu ştiu.
Vrei să ni te alături?
Mi-a adus o carte.
Da.
Avem mâncare thailandeză şi am comandat în plus,
deci ne-am bucura să rămâi.
Dacă vrei să rămâi la cină, eşti binevenit.
- Sunteţi siguri? - Da, te rog.
Bine.
Mulţumesc.
Nicio problemă.
Pot doar să-mi imaginez ce momente dificile
trebuie să fie pentru tine.
De cât timp locuieşti în străinătate?
Este cam neclar.
M-am mutat în Anglia de copil,
am fost la internat şi, apoi,
da, am cam rămas acolo.
Deci, în străinătate e mai acasă pentru mine decât aici,
dacă înţelegi?
Şi ai lucrat la o nuvelă?
Da.
A doua.
Prima încercare a fost îngrozitoare, deci...
da, adică un dezastru complet.
Dar, din fericire pentru mine, n-a citit-o nimeni.
Deci...
Oricum, motivul pentru care m-am întors în State este, a fost...
Înafară de a-mi vedea sora, din cauză că unui agent
i-au plăcut câteva capitole din...
ştii, chestia la care lucrez acum, şi...
mă voi întâlni cu el.
Grozav.
Da.
Eram la patru pagini din capodopera mea
când mi-am luat certificatul de agent imobiliar, deci...
Cu patru pagini mai mult decât nimic, deci.
Toată lumea trebuie să înceapă de undeva.
Dar tu, Lucy?
Vreo idee ce vrei să fii?
Da, am multe gânduri acum.
Nimic concret.
Este în regulă.
Înţeleg.
Încă e tânără, deci...
Vrea cineva cafea?
E o idee bună.
Mi-ar plăcea una.
Grozav.
Mulţumesc.
Eşti un bărbat norocos.
Doar familia contează, şi tu ai una grozavă.
Mulţumesc.
Sigur te enervează uneori,
dar, crede pe cineva care cunoaşte un lucru minunat
când îl vede.
Noapte bună.
Pa.
Alo, Vanessa?
Bună, Philip.
Îmi pare rău dacă deranjez.
Poţi să treci să mă vezi
câteva minute după-amiază?
Bine, sigur.
Am de făcut câteva comisioane. La 3 e bine?
Perfect.
Bine.
Ne vedem atunci.
Bine, pa.
Unchiule Phil!
Bună, Lilly.
Mă bucur să te văd.
Ce faci acasă?
Săptămâna înainte de examenele parţiale.
M-am gândit să vin acasă să dau iama în frigiderul lor
şi să-mi spăl rufele.
Da, de asta sunt şi eu aici.
Deci, pe care dintre părinţi îl cauţi, pe mama sau pe tata?
Tata.
Mi-au spus despre Lucy.
Îmi pare foarte rău.
Îi poţi spune că mă poate suna oricând?
Este ca sora mea mică.
E foarte drăguţ.
Deci tata e în biroul lui.
Bine.
Ne vedem.
Ascultă, Al, este o ediţie princeps De veghe în lanul de secară.
Am deja două oferte.
Ţi-am spus, orice peste 40
ai o şansă.
Nu, o să te anunţ.
Bine, bun.
- Bună. Ce faci? - Bună.
Îmi pare rău să dau buzna.
Nu, nu-i nimic. Ce ai nevoie?
Am o favoare de cerut.
Bine.
Caut o nuvelă numită Shadowcast. E de trei ani.
N-am găsit copii online.
- Numele autorului? - James Flagg, cu doi g.
GG.
Bine, iat-o.
Ficţiune istorică, publicată privat
cu un tiraj foarte mic în Marea Britanie.
N-ar trebui să fie o problemă să o găsesc.
Când îţi trebuie?
Cât de repede o poţi avea?
O săptămână, maxim două.
Bine.
Cum eşti?
Foarte bine.
Nu, lucrurile sunt în regulă.
Drogată.
Este o drogată.
Bună.
Îmi pare rău, n-am vrut să te sperii.
Este în regulă.
Te-am văzut de pe ponton.
Familia mea ţine barca acolo.
- Te superi dacă... - Nu.
Mulţumesc.
Mulţumesc mult.
Te grăbeşti?
Bine.
Vino cu mine.
Şi două cafele pentru voi.
Mulţumesc mult.
Este bună.
Ce?
Ce este?
Nimic.
Am fost surprins să te văd mergând pe jos acasă
de la şcoală azi.
De ce ar fi surprinzător?
Îmi place să merg.
Singură, adică.
Am fost surprins să te văd că mergi acasă singură.
Am presupus că o fată ca tine ar...
avea mulţi prieteni.
Cred.
Dar nu ai, nu?
De ce?
Azi e prima mea zi în acel loc.
Am fost dată afară de la internat săptămâna trecută.
Serios?
De ce?
Ce ai făcut?
Am tras o linie de cocaină într-un laborator de fizică.
Da, e de ajuns.
Frumos.
Sper că a meritat.
Mi-e indiferent.
Sângele lui Daphne Flagg e pe mâinile acestui bărbat.
Amestecul său în viaţa pacientei sale
prin metodele sale experimentale au condus la moartea ei.
Şi dacă nu luaţi acţiuni împotriva lui imediat,
fără întârziere, şi voi veţi avea sânge pe mâini.
Ai mai primit vreo plângere
sau o scrisoare ca asta despre mine până acum?
Nu, desigur că nu.
Bine, atunci de ce ai onora-o?
Nu o onorez, Philip. Dar nici n-o pot ignora.
Am o obligaţie ca şef de departament
şi ca prietenă a ta trebuie să am grijă ce spun
şi ce nu spun.
Bine.
Să lucrăm metodic, bine?
Ai încercat să foloseşti sesiunile tale cu ea
pentru a-ţi rezolva propriile probleme?
E ridicol.
Am folosit propria experienţă
pentru a o ajuta să proceseze pierderea ei.
Cum aşa?
Doar aşa am putut s-o fac să aibă încredere în mine.
La început existau
un limbaj şi o gestică foarte predictibile.
Cum ai răspuns?
N-am răspuns, am ignorat totul.
Au existat indicaţii suicidale în ultima vreme?
Nu.
Nu ştiu.
Ai creat disperarea, abrupt şi cu cruzime,
care a dus la sinuciderea ei?
Ce crezi?
Nu contează ce cred eu.
Glumeşti?
Scuteşte-mă.
Ce?
Nimic, mă gândeam dacă...
Da?
Mă întrebam dacă am fi prieteni?
Fără secrete, fără ascunzişuri.
Prieteni.
O primă zi bună?
Şi tu?
Cum a fost ziua ta?
Bună.
Ca de obicei.
Philip, te aşteptăm.
Eşti bine?
Da, sunt bine.
James, ştii, de aseară.
A venit la o vizionare dimineaţă.
Cred că o să dea casa sorei sale la noi.
Serios?
Ce, e ceva cu asta?
E slujba mea.
Asta fac în fiecare zi.
Clienţii vin de oriunde, Philip.
Da, ştiu.
Nu e ceva nepotrivit în asta.
Înţeleg. Înţeleg asta.
Da?
Fiindcă pari puţin stânjenit.
Atunci...
va trebui să trec peste.
Da.
Vizitează FILMEONLINE.ST pentru cele mai noi filme online
Alo?
Deci, ce încerc să spun este că, partea superioară a intervalului de preţ
pe care am menţionat-o pare să urce din ce în ce mai mult.
Asta e bine, nu? Este...
Da. Este un lucru foarte bun.
Apreciez tot ce ai făcut şi îmi cer scuze
dacă n-am arătat atâta recunoştinţă pe cât ar fi trebuit.
Te rog, James, eşti încă în mijlocul
unui proces foarte dificil.
Sigur nimeni nu ştie asta mai mult ca tine.
Eu nu...
Da, n-am discutat cu nimeni de asta de mult.
Nu trebuie s-o faci acum.
Te rog să ştii că nu asta...
Eu şi soţul meu avem căi diferite
de a face faţă lucrurilor.
Nu discutăm de asta.
Îţi mai poţi spune una?
Da, desigur.
Care e partea corpului preferată a unei flori?
N-am idee.
Gura, fiindcă are două buze.
Eşti nostim.
Va trebui să i-o spui tatălui tău.
Nici nu ne-am grăbit.
Ai un bun simţ al umorului.
Mulţumesc.
De la tine îl am.
Aşa este.
Eram pe drum spre antrenamentul de hochei.
Eu conduceam.
- Ai emoţii? - Da.
Pe Windsor Road.
Copilul meu.
Uneori trebuie să facem lucrurile care ne sperie
pentru a putea creşte.
Da.
Sunt şi patine noi, deci...
trebuie să continui.
Aşa te vreau.
Este în regulă. Sunt aici.
Alo?
Dnă. Ladyard, sunt Philip.
Ce faci?
Bine.
Este 3:20, mă întreb unde e Freddie.
Freddie nu vine, Dr. Clark.
Bine, e totul în regulă?
Nu e.
Caut alt terapeut pentru fiul meu.
Pot să întreb de ce?
Ştii de ce, te rog să nu mai suni.
Alo?
Bună.
Nu stau mult.
Aşteaptă.
Unde te duci?
Mă duc la bibliotecă.
Un grup de studiu pentru cursul de istorie.
Bine.
Cum ajungi acolo şi cum te întorci?
O fată din ultimul an pe nume Eva? E foarte deşteaptă.
Abia a intrat la Yale.
Pa.
Nu. Stai.
De ce te uiţi la mine aşa?
Cum crezi că mă uit la tine?
Ca şi cum n-ai avea încredere în mine.
Sunt tatăl tău.
Este responsabilitatea mea
să mă asigur că eşti cu un şofer sigur.
Bine.
De ce nu vii afară să o cunoşti?
Vino afară şi fă-mă de râs în faţa unei maşini pline.
De parcă îmi pasă?
Ce facem?
Ai încredere în mine.
Bine.
Haide, trebuie să fi simţit în seara în care ai venit.
Ce?
Tensiunea.
E semnătura familiei mele.
Tensiunea e numele nostru.
De ce, m-am gândit, este tensiune acolo?
Fără ascunzişuri, da?
Da.
Am avut un frate vitreg.
A murit într-un accident de maşină acum trei ani.
Tată meu şi mama mea vitregă
iubeau să fie împreună şi acum este...
Acum, lasă-mă să ghicesc.
Acum s-au îndepărtat, fiecare în colţul său.
În lumea lor separată.
Nu e loc pentru tine, am dreptate?
Mai ales tatăl tău,
într-o vreme când ai avut cea mai mare nevoie de el.
Deci, o fată care n-a făcut niciodată probleme,
brusc începe să le găsească peste tot.
Renunţă la prieteni vechi, la şcoală,
probabil chiar jubilează cu puţin furt din magazine.
Da?
Cine ţi-a spus asta?
Tu.
E scris pe tine.
Alo?
Bună, Philip, ascultă.
Am primit o scrisoare nouă.
Iisuse Hristoase.
Oricine este, ameninţă
că merge la Comisia Statală.
Ce naiba se petrece?
Am avut trei pacienţi care n-au venit azi.
Niciun telefon, nimic.
Nu se întâmplă într-o lună, darămite într-o după-amiază.
Ai vreo ceartă cu cineva?
Ceva gelozie profesională?
Un student, cineva cu o ranchiună?
Philip?
Mai eşti acolo?
Da, nu mă pot gândi la nimeni.
Mă pune pe mine şi departamentul
într-o poziţie foarte dificilă, Philip.
Nu ştiu cât mai pot ţine asta sub control.
Înţeleg.
Ne vedem mâine.
Bine.
James.
Grace.
E o surpriză.
Îmi pare rău, eram în trecere.
Am văzut anunţul.
Deci, casa lui Daphne, am nevoie de un agent.
Te pot ajuta eu cu asta.
Stai să-ţi scriu numărul meu.
Şi orice ai nevoie, legat de casă sau altceva.
Cât o să mai trăieşti aşa, Grace?
Lucy s-a întors.
Bun.
Începeam să mă îngrijorez.
Ce faci?
A trecut o vreme de când m-ai întrebat aşa ceva?
Întreb acum, ce faci?
Sunt bine.
Munca? E în regulă la muncă?
Ce face James? Vreo ofertă pentru casă?
Ce e cu tine?
Ce vrei să spui?
Ce e cu tine şi cu bărbatul acela?
A venit odată pe aici
şi am făcut marea greşeală să-ţi spun ţie asta,
şi acum doar despre asta vrei să vorbeşti.
Nu e aşa.
Şi nu, nu l-am mai văzut.
E cineva?
James?
Da, intră.
Bună, doctore.
Sortam prin lucruri.
Eşti bine?
Ascultă, mi-ar plăcea să-ţi găsesc alt agent imobiliar.
De ce?
Daphne a fost pacienta mea şi trebuie să existe limite.
Devine prea complicat.
Credeam că, fiindcă Grace era în domeniu, eu...
James.
Îţi cer să găseşti alt agent.
Nu cred că voi mai vinde, oricum.
Deocamdată nu.
Am vrut s-o sun pe Grace...
Bine.
Atunci, nu e nicio problemă.
Bine.
Ascultă.
De vreme ce eşti aici, îţi pot cere o favoare?
Ce?
Mă poţi ajuta cu canapeaua?
Îmi pare rău, trebuie să plec.
Este puţin ciudat să o car singur.
Vreau să...
ar fi un mare ajutor.
Mulţumesc.
Bine, o mişc puţin în partea cealaltă.
Pune-o aici.
Ştii ce, de fapt?
Pot să încerc în spatele mochetei?
Mulţumesc.
Ascultă. Trebuie să spun...
Cea mai mare durere pe care am simţit-o vreodată.
Asta obişnuia să spună Daphne uneori.
Cea mai mare durere pe care am simţit-o vreodată
a fost când am încercat să fac bine şi mi-a fost ruşine.
Nu sunt duşmanul tău, Doctore Clark.
N-am spus niciodată asta.
N-a fost nevoie.
Fratele, atunci?
E singura persoană la care mă pot gândi care ar vrea să-mi facă rău.
Fiindcă te învinovăţeşte pentru moartea ei.
Da.
Oricât de iraţional ar fi, dar când te gândeşti
la istoricul psihozelor din familia lui,
e atât de greu de crezut?
De ce?
De ce ţi-ar spune despre Daphne aşa?
Cea mai mare durere.
Nu are sens.
Ţi-a spus-o în faţă, da?
Da.
Dacă acest bărbat este psihotic,
nu s-ar juca cu semnale greşite.
Ar trece direct la jugulară,
să-şi lovească ţinta aproape de casă.
În bucătăria lui, unde locuieşte şi respiră.
Ei bine, nu sunt sigur că nu e.
Îmi pare rău că am întârziat.
Mama mea vitregă.
Cum este?
E într-o călătorie ciudată
şi tata trebuie să vadă şi el un psiholog.
Crede-mă, nu o cunoşti.
Ai întâlnit-o odată.
E un comportament foarte ciudat din partea ei.
Oricum...
Unde mergem seara asta?
- Vrei o bere? - Da.
Bun. Nu mişca.
Cum eşti?
Mă bucur să te văd.
O ştii pe Vanessa?
James!
Vino aici.
Sunt prieteni, prieteni de familie.
Ce?
Prieteni ai familiei mele, ar trebui să plecăm.
Bine.
Uită-te la el.
Arată atât de trist.
Nu arată trist.
Este cel mai ciudat iepuraş.
Nu e.
Avea nevoie să fie salvat.
Deci, cu plăcere.
Mulţumesc.
Pentru tot.
Bine.
Când termini cu casa sorei tale,
ce urmează?
Nu ştiu.
O să pleci, nu?
Da.
Ia-mă cu tine.
Serios?
Da.
Dragă, legat de vara asta.
Dacă mai vrei să mergi în British Columbia,
sună bine.
Am putea să ne gândim la Europa sau America de Sud.
Îţi aminteşti de Europa?
Aşa crezi că merge?
Că după atât timp e decizia ta?
Nu ţine de tine.
Vanessa, eu sunt.
Va trebui să reprogramez prânzul nostru de azi.
Sper că e în regulă.
Îmi pare rău, pa.
Bună.
Mulţumesc că ai venit aşa din scurt...
Bine, asta e.
Şi are o piscină în spate, deci...
Am venit să-ţi spun
că ce s-a întâmplat zilele trecute a fost...
Da.
Înţelegi?
Da.
Nu pot.
Eu...
Trebuie să plec.
Consiliul de Psihiatrie Washington.
Alo?
Aş vrea să fac o plângere formală
împotriva unuia dintre psihiatrii Dvs.
Bine, puteţi aştepta, vă rog?
Da, aştept.
E foarte dificil pentru noi toţi din departament
şi nu poţi să ne spui cine aduce acuzaţiile astea?
Îmi pare rău, Doctor Fanning.
Dar decizia Consiliului este unanimă.
O să vorbesc cu Philip.
Ne pare foarte rău.
Mulţumesc.
Vizitează FILMEONLINE.ST pentru cele mai noi filme online
Philip, semestru nou luni,
şi ştiu că ai avut planuri să-ţi reiei cursul.
Dar nu e posibil acum.
Consiliul de administraţie vrea să te retragi
până când problema cu pacientul tău este investigată complet.
Înţelegi ce spun?
Am primit o somaţie de la Olympia.
Ameninţă să-ţi revoce licenţa
până la apariţia în faţa Comisiei Statale.
Crezi că James în spate?
Nu-mi pasă.
Nu ştiu, nu-mi pasă.
Trebuie să faci ceva.
Găseşte dovezi, Philip.
Trebuie să te aperi.
Urcă.
Încotro?
Fiji?
Rio?
Roma?
Oriunde, dar nu aici.
Ţi-e frig?
Puţin.
Un domn?
Bere?
Da.
Lasă-mă o clipă.
Lucy?
Lucy!
Rahat!
Lucy!
Lasă-mă în pace!
Ce te-a apucat?
Ce faci, spionezi pentru ei?
Eşti un informator nenorocit?
Despre ce vorbeşti?
M-ai minţit!
Eşti nebună.
Nu sunt nebună!
Mi-ai spus că nu o cunoşti pe mama mea vitregă!
Nu o cunosc pe mama ta vitregă!
Atunci de ce naiba te sună pe tine?
O să-ţi spun, bine?
Ne-am întâlnit în oraş.
Ne-am salutat.
Am întrebat-o dacă ştie un evaluator bun pentru casa sorei mele.
Bine? A spus că ştie.
A spus că mă sună mai târziu cu numărul.
Şi exact asta a făcut.
Asta e tot ce a făcut.
Ia-l.
Ascultă mesajul.
Sincer, dacă nu mă crezi.
Haide.
Ia-l.
Am spus să-l iei.
Du-te acasă, fă-ţi bagajele. Te iau mai târziu.
Plecăm seara asta.
Mulţumesc.
Am vrut să-ţi spun ceva.
Mulţi ani am trecut cu grijă de toate etapele,
am procesat...
Moartea lui Evan şi...
Am crezut că am făcut o treabă bună cu asta.
Dar nu e adevărat.
Ce am făcut a fost să găsesc un mecanism să fac faţă acestui lucru.
Şi...
acesta a fost să te învinovăţesc pe tine.
Pentru niciun alt motiv, cred că am vrut
ca toată lumea să fie atât de goală şi distrusă în interior ca şi mine.
Sigur n-ai meritat-o fiindcă i-ai dat viaţă
şi l-ai iubit şi ai avut grijă de el.
Şi el te-a iubit mai mult decât pe oricine.
Şi sigur n-a fost vina ta.
N-am putut face nimic decât să mă rog să mă ierţi.
Philip, s-a întâmplat ceva azi.
Este în regulă.
Nu este.
Trebuie să-ţi spun.
Nu trebuie să-mi spui.
Nu. Ascultă-mă, Philip.
Te rog.
Nu vreau să o spui.
Este în regulă.
Nu e vina ta.
Eu te-am pus în maşina aia, eu te-am trimis acasă la el.
Eu te-am pus în braţele lui.
Te-am lăsat singură toţi anii ăştia
şi e responsabilitatea mea şi este vina mea.
Philip, îmi pare rău.
Bună, sunt James Flagg. Lasă un mesaj.
Bună, James.
Sunt gata când eşti şi tu.
Da, ne vedem când ajungi aici.
Bună, sunt James Flagg. Lasă un mesaj.
Bună, sunt James Flagg.
... mesaj.
Bună, sunt James Flagg.
... mesaj.
Bună, sunt James Flagg.
... mesaj.
Bună.
Vrei nişte cafea?
- Mulţumesc. - Bine.
Am sunat şi am sunat şi tu nu mai răspunzi.
De ce îmi faci asta?
Rahat.
Cred că glumeşti.
Probleme?
Da.
M-aş putea uita.
Nu, este...
Este în regulă.
Înţeleg dacă vrei să merg mai departe,
este în regulă.
Sincer.
Uită-te.
Bine.
- O clipă. - Sigur.
Bună, Triple A?
Da. sunt la intersecţia dintre...
Spun că între 45 de minute şi o oră.
Mulţumesc mult.
Te pot duce undeva între timp?
- Nu, sunt... - Nu?
Sunt bine.
Bine.
Speram să ajung la farmacie înainte să închidă.
Să iau nişte reţete pentru Lucy, dar...
Să mergem.
Practic, sunt parcat acolo.
Te duc şi te aduc în două secunde.
Maşina ta va fi bine.
Nu muşc.
- Depinde de tine. - Bine.
Bine. Da?
- Foarte rapid. - Sigur, da.
Bine. Stai.
Mulţumesc.
Este în regulă, sincer.
Îmi pare rău, e stricată.
Nu mergem foarte departe, deci...
Virează aici. Fă-o la dreapta.
Aici, trebuia să întoarcem acolo.
Vrei să răspund?
Eu sunt.
Mă întrebam dacă vrei să mănânci ceva
şi să vezi un film diseară.
Grace, eşti bine?
Grace?
Unde eşti?
Doamne.
Grace, unde eşti?
Opreşte maşina, te rog.
Am spus să opreşti maşina!
Eu nu...
Grace?
Am spus să opreşti maşina, vreau să cobor!
Grace!
Grace, spune unde eşti.
Grace, mă auzi?
Grace!
Spune ceva.
Bună, doctore.
Cea mai mare durere pe care ai simţit-o vreodată.
Windsor Road.
Trezirea, am ajuns.
Windsor Road.
Nu!
Îmi pare rău! Te rog!
Ce naiba faci, lasă-l!
Lasă-l în pace!
Alo, Vanessa?
Am vorbit cu Grace.
Mi-a spus ce s-a întâmplat.
Doamne, Philip.
Ştiu. E în regulă. S-a terminat acum.
Trebuie să chemi poliţia. Trebuie să existe martori.
Povestea lui Grace cu ce s-a întâmplat.
Deja i-am sunat.
Au spus că s-a urcat în maşina lui singură.
Îl pot acuza doar de conducere periculoasă.
Nu cred că vor vâna o persoană pentru asta.
Ai avertizat-o pe Lucy legat de el?
O să vorbim cu ea mâine dimineaţă.
A stat încuiată în camera ei toată ziua.
Sigur poliţia are temei să-l aresteze,
sau, cel puţin, să obţii un ordin de restricţie.
Nu-l pot găsi, Vanessa.
Au verificat casa lui Daphne, a dispărut.
A plecat.
Lucy?
Eşti bine?
Voi fi bine. Bine.
Vreau să discut cu tine despre ceva.
Îţi aminteşti bărbatul care a venit la cină, James Flagg?
E un bărbat foarte bolnav şi periculos.
Deci dacă vezi...
De ce l-aş vedea, Grace?
Sunt două lumi diferite.
Nu ştiu de ce s-ar întâlni drumurile noastre.
Nici nu ştiu de ce îmi spui asta.
Doar că...
Ce se petrece cu tine, Lucy?
Este totul în regulă cu tine?
Da.
Lucy, ştii că sunt aici pentru tine.
Poţi să vorbeşti cu mine despre orice, ştii asta.
Nu vreau să vorbesc acum.
Nu... Te rog, pleacă.
Lucy?
Ce...
Ce e cu tine?
Uşa ta e încuiată.
Da?
N-ar trebui să-ţi încui uşa
dacă nu-mi răspunzi, bine?
Îmi pot încuia uşa.
- Nu ştiu dacă eşti în regulă acolo... - Sunt bine!
Nu spui nimic.
Nu ştiu dacă eşti bine.
Sunt bine.
Se întâmplă multe. Voiam să discut cu tine o clipă.
James Flagg e foarte periculos şi...
Nu, nu am dispoziţia să fiu analizată de tine!
Nu sunt un pacient nenorocit, bine?
Vreau să intru şi să discutăm.
Eu nu vreau să discut cu tine!
Ei bine, eu...
Mă aud vorbind cu ea
şi nu-mi suport sunetul propriei mele voci.
Nu pot să nu simt că am dezamăgit-o.
Se va întoarce la tine.
Nu e destul să iubeşti pe cineva.
Trebuie să-i laşi să simtă că îi iubeşti.
Alo?
Philip.
Sunt Michael Toth de la Heritage Point.
Trebuie să discut cu tine despre... James Flagg?
Bine.
A venit aici la spital.
S-a internat?
Aseară.
A spus că s-au întors vocile din capul său,
că a făcut o nebunie cu maşina lui?
A tot murmurat despre parcul din Portland.
Şi a devenit foarte agitat
la gândul că n-o să-l vezi.
Bine.
Dar iată înţelegerea.
Singura persoană cu care spune că va vorbi eşti tu.
Nu.
Nu va autoriza eliberarea dosarelor sale,
nu ne lasă să luăm sânge, să facem orice fel de profil medical.
Consideră asta un apel profesional
de la un medic la altul.
Iisuse Hristoase.
Vrea să vorbească cu mine.
Ar putea fi o greşeală.
Totul e după condiţiile tale.
În momentul în care termini cu el,
interviul se încheie.
Mulţumesc.
Bună ziua, Doctore Clark.
James, spune-mi de sunt aici.
Trebuie să spun că-mi pare rău.
Trebuie să mărturisesc.
Nu sunt preot.
Ascultă-mă.
Bine?
Ascultă, atât ai de făcut.
Bine.
L-ai întâlnit?
Pe iubit.
Daphne şi iubitul ei.
Cred că numele lui era Eric.
Da.
Spune-mi de ce sunt aici.
Nu scriu nicio nuvelă.
Nu acum.
Secretele pe care le-am folosit erau ale tale.
Toate erau ale tale.
Secrete obţinute de la Daphne.
De la Daphne.
Din cartea pe care o începuse despre ea
şi despre tine.
Tot ce i-ai spus vreodată,
fiecare lucru despre viaţa ta.
A scris totul.
Şi eu am citit.
Despre soţia ta.
Fiica ta.
Fiecare lucru mărunt.
Fiecare detaliu intim.
Iisuse Hristoase.
Şi apoi am bătut la uşa ta.
De ce ai bătut la uşa mea?
Ţi-am spus de ce.
Nu mi-ai spus nimic.
Există un blestem.
Există un blestem asupra noastră.
Asupra lui Daphne, a mamei mele, a tatălui meu.
Nu-mi pasă.
Ce vrei de la mine?
Îmi pare rău, bine?
Îmi pare atât de rău.
Eşti foarte bolnav.
Philip.
Îmi pare atât de rău.
E absurd.
Am terminat-o. Asta e terminată.
Bine. Asta e.
Nu, mai e.
Nu mai e.
Toţi pacienţii care n-au mai venit, bine?
Toate scrisorile pe care le-am scris şefului tău,
Comisiei Statale, te rog să mă ierţi.
Te rog, nu am terminat.
Mai e ceva, încă un lucru uimitor.
Du-l înapoi în camera sa acum.
Grace, încă o pot mirosi.
Grace.
Încă o pot mirosi.
Alo?
Cred că mă simt mai bine.
Cu excepţia sunetelor pe care le tot aud.
Ascultă-mă.
Ascultă, nenorocitule.
Nu mai suna aici. S-a terminat.
Clic.
Iisuse Hristoase.
Spune-mi ce înseamnă clic.
Te rog.
Voiam să-ţi dau nişte informaţii
care mi-au fost transmise de Doctorul Toth.
Bine.
De vreme ce James te-a ameninţat aseară,
i-au confiscat telefonul şi l-au izolat.
Dar continuă să spună de Portland,
nişte viziuni în cap despre oraşul la apus.
A spus că vei înţelege.
Ţi-am spus că nu înseamnă nimic pentru mine.
Şi Vanessa, te rog să-i spui Doctorului Toth că familia noastră a trecut
prin multe şi am vrea să avem intimitate.
Înţeleg.
Îmi pare atât de rău, Philip.
Este în regulă.
Ai fost minunată, mulţumesc.
Mâncarea e în cuptor.
Tot ce trebuie să faci e să o încălzeşti, bine?
Eşti sigură că nu vrei să vii cu noi?
Voi fi bine, Grace.
Celula e curată, deschide, te rog.
Este un loc frumos cu vedere la ocean.
Sună minunat.
În Deep Cove.
Pot să miros... faimosul tău suc.
De aici menta. Te superi?
Desigur că nu.
Am discutat cu Consiliul.
Da.
Putem lăsa asta în urmă.
Meriţi să-ţi recapeţi viaţa, Philip.
Înainte să uit...
Mulţumesc mult.
Aşa cum am promis.
E ce trebuie?
Da.
Iată.
Ce e?
Cartea.
Shadowcast.
Vinul ăla roşu.
Sincer.
Te rog să te controlezi.
Ştii prin ce-a trecut Stuart ca să pună mâna pe asta?
E uimitor că ai găsit-o.
Nu.
Nu este...
Philip?
Ce e?
Haide, răspunde, pentru numele Domnului.
Toth, ascultă. Sunt Philip Clark.
James Flagg e foarte periculos şi trebuie să-l închizi.
Când spunea de Portland îşi bătea joc de noi.
M-au sunat din Londra să-mi spună că au un James Flagg
internat deja pentru...
Toth, ascultă-mă.
Nu este fratele ei.
Este iubitul ei.
Numele lui nu e James Flagg. Este Eric Dalton.
Înţelegi? Este iubitul ei.
Îmi pare rău. Eu...
Ascultă-mă.
Nu este englez, nu este un scriitor.
Este psihotic. Este iubitul ei.
Este violent şi abuziv.
Şi în Portland s-ar putea s-o fi ucis pe prietena pacientei mele.
E moartă. Joan.
A făcut-o ca ea să devină atât de disperată
încât să-l primească înapoi.
Dar ea nu l-a primit înapoi.
El a făcut să pară a sinucidere, dar n-a fost sinucidere.
De ce ar face ceva...
Pentru că e nebun clinic.
N-a fost sinucidere.
El a omorât-o.
Toth, ascultă-mă!
Încuie-l!
Doamne.
Încuie-l!
Iisuse.
Ce?
A dispărut.
Cum adică a dispărut?
Crede că am făcut-o pe Daphne să-l părăsească
şi vrea să mă pedepsească.
Deci a venit după tine.
L-am părăsit, Philip. L-am lăsat.
Mă avea în puterea lui.
Dacă voia să mă omoare, ar fi putut.
- Lucy. - Lucy.
Haide, Lucy. Direct în mesagerie.
Lucy, ascultă-mă.
Nu ieşi afară. Stai în casă.
Încuie fiecare uşă.
Suntem în drum spre casă.
911, care este urgenţa?
Fiica mea e în pericol.
- Alo? - Doamnă, mă auzi?
Rahat.
Sună-i înapoi.
Asta fac.
James.
Nu răspunde.
Philip!
La naiba.
Lucy, ascultă-mă, sună-mă imediat ce primeşti mesajul!
Nu ieşi afară. Încuie fiecare uşă, Lucy.
- James. - Bună.
Ştiam că o să vii.
Mai bine mai târziu decât niciodată.
Vreau să-ţi iei lucrurile, bine?
Plecăm.
- Durează două secunde, jur. - Haide.
Haide, trebuie să mergem.
Mergem.
Ce?
Vreau să-ţi arăt ceva.
Ce?
M-ai auzit.
James, de ce vorbeşti aşa?
Fără ascunzişuri, da?
James.
Nu vreau să merg acum.
Eu...
În regulă.
Vino cu mine.
Nu...
Vino cu mine.
Te rog să te opreşti.
Nu te mai împotrivi, Lucy.
Opreşte-te!
Lucy... Fii cuminte!
La naiba!
Haide!
Doamne, e maşina lui!
Lucy!
Tot ce trebuia să faci era să asculţi!
Lucy!
Tată!
La naiba!
Zdreanţă!
Iată-l!
Haide, doctore!
Haide!
Ripostează!
Bună, Grace.
Haide, doctore!
Poţi să ştii cum e, doctore!
O să cunoşti durerea!
Tată!
Uite ce m-ai obligat să fac, doctore.
Uite ce m-ai obligat să fac.
Asta e pentru Daphne.
Vizitează FILMEONLINE.ST pentru cele mai noi filme online
Traducerea şi adaptarea alpo