CONCURS DE CUNOŞTINŢE
Ce contează dacă câştigi? Să ne îmbătăm!
Haideţi!
Te îmbăt, Merkins. Şi pe tine, Borgs.
Mi-e sete.
CĂPITAN
Patru shoturi de votcă şi patru de apă.
Trimite-i votca lui Merkins. Şi apa, nouă. Ai înţeles?
Ce fost judecător la Curtea Supremă...
- Oliver Wendell Holmes! - Corect.
Da!
Aş vrea să cer iar jucătorilor să mă lase...
- Să termini întrebarea! - Foarte nostim!
Bine, devine jenant. Trebuie să ne concentrăm.
- Pentru că ăsta nu e un joc. - Ba chiar e.
- Bill, nu mă pune la încercare acum. - Au rămas două echipe.
Deci, pentru dublarea punctajului,
ce nume are Teletubby-ul mov?
- Tinky Winky! - Corect amândoi.
Avea mereu o...
- Poşetă roşie. - Da.
- Şi-i plăceau îmbrăţişările lungi. - Îmbrăţişările lungi.
Ştiu. Eu sunt Max.
Annie.
RISC
N-o să poţi stăpâni Asia! Auzi?
Dacă iei tu Kamceatka şi eu, Mongolia, o prindem pe Linda la mijloc.
- Îi înfometăm armatele. - Nu puteţi forma alianţe.
A funcţionat pentru Hitler.
Bateţi palma pentru Hitler?
Bun, poţi face asta. Ultima.
Asta e Saga Amurg: Zori de zi.
Da!
- Rândul meu. Mă simt bine. - Două cuvinte.
Bill. Supraponderal.
- Nu. - Burlac. Şomer.
Ce dracu'?
Păros.
Cărat. Mărit.
Mărit!
Tu. Eu.
- Mărită-te cu mine? - Am ghicit! Da!
Annie, vrei?
Te măriţi cu mine?
- Ăsta e un "da"? - Da!
Mă bucur pentru voi.
RĂZBOINICII DANSULUI 3
JOCUL DE-A DETECTIVII
- Câtă presiune! - Da.
- Dacă ratezi, pierzi tot. - Nu mă influenţa.
Şi ai avantaj cu mâinile mai mici. Poarta ta nu e aşa mare.
- Trebuia s-o iei de soţie pe Uma Thurman. - Da, ar fi fost grozav.
Vine bobârnacul şi priza.
Şi un mesaj.
- A fost o interferenţă. - Scuze, ştiu că ţineai la asta.
BROOKS - ABIA AŞTEPT SEARA ASTA!
Dr. Chin vă aşteaptă.
Perfect!
Cred că am determinat de ce nu puteţi concepe.
- Bine, s-auzim! - Perfect!
Ce e cu privirea aia? E vina mea? Normal.
Nu-mi place sperma ta.
Numărul de spermatozoizi e excelent, dar motilitatea e mult sub normal.
- Păcat! - Ce ar cauza asta?
Poate fi genetic, factorii de mediu...
Dar, în nouă din zece cazuri, e psihologic.
Te-ai simţit neliniştit sau stresat?
Nu cred. Nu chiar.
E mereu un pic stresat.
Nu e nevoie să scrieţi. Nu sunt... Iubito, ea notează asta.
- Max e foarte competitiv. Ca şi mine. - Cu siguranţă.
De asta m-am îndrăgostit de el.
Poate de aceea e mai înclinat spre stres decât oamenii normali.
"Oamenii normali"?
- De când eşti aşa, Max? - Nu sunt aşa.
Ai spus că şi când erai copil te enervai dacă pierdeai la ceva.
- Eram copil. - Mai ales împotriva fratelui tău.
- Asta e? - Nu.
Eşti foarte încordat de când ai aflat că Brooks vine aici.
- Nu e aşa. Să fim drepţi. - Ar putea fi un factor?
Rivalitatea între fraţi poate fi puternică. Cain şi Abel, fraţii Baldwin.
- Cine? - Fraţii.
Nu ştiu de ce discutăm despre asta. Nu e terapeut.
Nu sunteţi terapeut, nu? Cu tot respectul.
Nu, dar sunt doctor. Şi cred în tratarea completă.
De ce te face fratele tău să te simţi demasculinizat?
Chiar facem asta? Suntem lângă camera unde m-am masturbat.
Cred că i-a intrat în cap că Brooks e mai grozav
şi are mai mult succes şi e mai sexy decât el.
- N-am spus mai sexy. - E şarmant.
- Asta e interesant. Şi e burlac? - Poftim?
Nu ştiu dacă v-am spus, dar eu şi Keith suntem separaţi.
Keith?
Keith.
- Ar bea fratele tău o cafea cu mine? - Doamne, nu ştiu.
- Nu doare să întrebi. - Ba doare un pic.
E băiat înalt? Pentru că eu am 1,57 m.
Am terminat cu sperma mea?
- E mai înalt decât Max. - Bine.
Dar a ieşit cu o balerină odată şi era tare micuţă.
Iubito, e Gary. Nu pomeni de seara jocurilor.
- Bună seara, Max! - Salut, Gary!
- Annie. - Bună!
Bună, Gary!
- Îmi verificam cutia poştală. - Da?
Unii o verifică devreme,
dar există mereu riscul să nu fi venit încă poştaşul.
Asta mă scuteşte de un drum inutil la cutia poştală.
În plus, îi dă lui Bastian ocazia să urineze.
O seară bună!
- Aveţi planuri în seara asta? - Nu.
- Poate o seară de jocuri? - O să stăm în casă, doar noi doi.
Plictisitor.
Am înţeles.
Sper să vă gândiţi la mine pentru seri viitoare de jocuri.
Desigur.
Mi-a plăcut întotdeauna camaraderia dintre prieteni buni,
care concurează în jocuri de noroc.
Da. Păi, aşa o să facem.
Dar, în seara asta, suntem doar noi doi.
Trei pungi de Tostitos Scoops, observ.
Erau la ofertă în seara asta. Trei la preţ de una.
Trei la preţ de una?
Da.
Cum poate fi asta profitabil pentru Frito Lay?
Corporaţiile astea...
Nu ştiu ce fac.
Ei bine, bucuraţi-vă unul de altul.
Deseori nu apreciem ce avem până nu pierdem asta.
- Cred că asta e tot. - Bine.
Pa!
- Dacă Gary îi vede pe ceilalţi, am pus-o. - Nu va fi o problemă.
Le-am spus să parcheze departe şi să se strecoare înăuntru în linişte.
Dar nu crezi că suntem nesimţiţi, nu?
Să-l mai invităm? Părea să vrea să joace.
Nu. Debbie ne era prietenă, iar Gary, soţul ciudat pe care trebuia să-l tolerăm.
- Aşa e. - E mai rău de la divorţ.
Da, nu-i datorăm nimic, nu? Dă-l naibii!
Bună!
- Te putem ajuta? - Sunt în regulă.
- Salut! - Normal! Ryan, de ce intri pe geam?
Ai spus să ne strecurăm, ca să nu ne vadă Robocop.
- Pe uşă, am vrut să spun. - Ai fost foarte vag.
- N-am fost. - Vin?
- Şi n-am spus să rupeţi cactuşii. - Nu sunt îmbrăcată pentru prostia asta.
- E ridicol. - E ca Noaptea morţilor vii aici.
- Ne ceri cam mult, Max. - N-am spus să intraţi pe geam.
El e Max. Am lucrat împreună. Soţia lui, Annie. Michelle...
- Iar ăla e Kevin. - Uşa era chiar acolo.
- Ea e Madison. - Da, ai adus-o săptămâna trecută.
Lucrezi la Forever 21, nu?
- Nu. - Lucrez la Sephora.
- Nu înţeleg. - Altă fată.
- Arată la fel, aceeaşi voce. - Îmi pare bine.
Şi mie.
- Tu. - E...
Nu. Cred că trebuie s-o pupi, nu? Bun venit!
- Aveţi o baie? - E una pe hol. Ai nevoie?
E pe dreapta sau pe stânga? Nu vreau să intru unde nu trebuie.
E cea cu toaletă.
- O găseşti sigur. - Bine.
- Doamne! - Omule!
- Unde ai găsit-o? La TED Talk? - Nu, la Chipotle.
Ia zi, Ryan. Nu te-ai săturat să pierzi mereu din cauza fetelor cu care vii?
Nu-s întotdeauna aşa rele.
Heather, pe bune. Câte poze cu tine şi filtru de câine îţi trebuie?
- "Dennis" nu e un cuvânt. - Ba da. E numele lui tati.
Sunt cei de elită, cei mai buni...
Albii!
- Ce? - Dumnezeule!
Spre deosebire de voi, nebunilor, nu ţin să câştig în seara jocurilor.
N-am nevoie de meritul ăsta.
Dar ai pentru faptul că ieşi cu modele de pe Instagram?
Absolut. Îmi pare rău că nu sunt ca tine, Michelle.
Nu toţi ne-am întâlnit sufletul pereche la zece ani.
Paisprezece.
- Scuze. - Paisprezece.
Şi ne-am căsătorit abia la 19 ani.
- E scârbos! - Ştii ce, Ryan?
Sper ca într-o zi să întâlneşti o tânără încântătoare,
ca s-o iubeşti cum o iubesc eu pe scumpa mea.
Găseşte-o! Uite ce drăguţ...
- Atâta dragoste! - Să ne uităm la el când o facem.
- Luaţi-vă băuturile. Hai să jucăm! - Găseşte dragostea!
Ştii ce fac bogaţii în seara jocurilor în ziua de azi?
Ce anume?
- Cluburi de luptă. - Ce?
Doar ce-am citit. Plătesc săraci să se bată şi ei pariază pe câştigător.
- Nu există aşa ceva. - Ba da!
Dacă poţi avea tot ce-ţi doreşti, trebuie să creşti miza, altfel te plictiseşti.
- Familia Kennedy avea cluburi de luptă. - Nu mai citi BuzzFeed toată ziulica.
Ce ziceţi, şarade? Începem cu şarade?
- Haideţi! - A trecut ceva timp, nu?
- Nu-l aştepţi pe Brooks? - Nu e nevoie. Întârzie.
- Stai, Brooks e aici? - Da.
- Parcă muncea în Europa. - Aşa e. S-a întors pentru nişte afaceri.
Nu l-am văzut încă. Dar putem începe.
- Cine începe? - Despre cine vorbiţi?
Fratele lui Max. E un antreprenor capitalist de mare succes.
Da, a fost primul care a investit în Panera Bread, ştii?
- Salata Fuji Apple a fost ideea lui. - Mulţi investitori.
Un Mark Wahlberg şi fratele lui, Donnie.
- Păi... - Ăsta e un compliment.
Donnie a fost grozav în Al şaselea simţ, nu?
- A fost. - A jucat în Al şaselea simţ?
Sigur. Ştii cine n-a jucat în Al şaselea simţ? Mark Wahlberg.
Mark n-ar accepta niciodată un rol atât de mic.
Chiar, Madison?
Nu l-am mai văzut de la nuntă! Mai ştii ce discurs a ţinut?
Şi-a plătit artificiile!
- Doamne! Artificii! - Cam exagerat. Hai să începem!
- Încep eu! - Da, să începem!
- Întâi, alegem echipele. - Hai!
- Film? - E un film. Bine.
- N-avem echipe. - Renunţi?
Sper să nu fie Brooks.
Nu i-ai spus să parcheze în capul străzii?
Ba da, de vreo trei ori.
Salut!
Are un Stingray?
Opreşte maşina!
Poftim?
Salut, din nou!
Tot în uniformă.
Îmi pare rău că am întârziat.
Sper că n-aţi început seara jocurilor fără mine.
- N-ai primit mesajul meu? - Ce mesaj?
Salut, dle poliţist!
- De ce se uită ăla la noi? - Gary, el e fratele meu, Brooks.
Avem o seară a jocurilor în familie, între trei persoane.
Cum trei?
Ai spus că Michelle, Ryan, Kevin...
- Nu, doar noi trei. - Îi văd în pragul uşii.
- Sunt o grămadă de oameni. Salut! - Uite-i!
Ei pleacă.
Plecaţi! Am avut o încurcătură cu...
- Fir-ar să fie! - Ce e?
Nu voiam să ştie că ne jucăm în seara asta.
Venea şi el, dar nu ne mai place de el, aşa că...
- Cred că ştie acum. - Cu siguranţă.
Maxi Pad, dă-mi o îmbrăţişare!
Nu te-am văzut de un an!
Miroşi bine.
Ce e? Selsun Blue? Head and Shoulders?
De ce să fie un şampon pentru mătreaţă?
Întotdeauna ai fost o mică furtună de zăpadă.
- Ţii asta un pic? - Da.
Băieţi!
Arăţi bine, străine.
- A trecut o veşnicie. - Ştiu, şi e vina mea. Îmi pare rău.
Mişto maşină, Brooks!
Îţi place? Am luat-o acum câteva săptămâni.
Ce e? Corvette?
E un Stingray coupe roşu, de curse, din 1976.
Era maşina visurilor mele.
Aşa mi-a venit ideea s-o iau. Ştiţi ceva? Îmi place casa voastră.
- Eşti sarcastic? - Nu, îmi place.
Îmi aminteşte de casa părinţilor. De vremuri mai simple.
Mai simple?
Cât stai în oraş?
Nu sunt sigur.
Depinde de câţi clienţi trebuie să linguşesc cât sunt aici.
Dar sper să stau ceva. Nu apuc să vă văd şi...
Doamne, ce dor mi-a fost de tine!
Şi mie, Brooks.
Şi start!
Rocker şocant. A ieşit cu Rose McGowan.
- Marilyn Manson. - Da. Exact.
- Poveste rapidă. - Fără pauze.
Ţineţi minte mitul că Marilyn Manson şi-a scos nişte coaste,
ca să-şi facă sex oral?
Da.
- Nu te superi dacă o spun, nu? - Eşti în mijlocul unui...
Aveai 14 ani. E o poveste adorabilă.
- Îţi interzic. - Eu sunt un pic curioasă.
Ţi-ai supt-o?
- Ştiţi funiile alea extensoare? - Da.
- Max a luat una şi şi-a pus-o după gât. - Şi începe...
Apoi şi-a tras-o după picioare, ca să-şi bage faţa între picioare,
dar problema a fost
că a rămas înţepenit, n-a putut-o desprinde.
Şi, după vreo oră,
mama a venit acasă şi l-a găsit aşa.
La naiba!
Pe băieţelul ei încovrigat, gol, pe podeaua din dormitor.
Băieţel încovrigat?
Grozavă poveste! Reluăm acum?
Deci?
- Deci ce? - Ai supt-o?
Haideţi! Hai! Brooks. Revenim. Hai, joacă!
Un Johnny Depp mai slab. A jucat în Jericho.
Skeet Ulrich.
Secretarul general al ONU, '92-'96.
Boutros Boutros-Ghali.
Tipul ăsta ura copiii în Jurassic Park.
Sam Neill.
DJ de dubstep, seamănă cu Corey Feldman.
- Skrillex. - Da.
- Rapperii adoră pictorul ăsta cubist. - Picasso!
- Felină împuşcată de un dentist idiot. - Leul Cecil!
Stop!
- Câte? - Şapte!
Şapte!
- Tu urmezi, băiat încovrigat! - Hai, Max!
- Bine, începem.
Şi dă-i drumul!
Ăsta e uşor!
Annie, actorul faimos întâlnit în aeroport acum opt ani.
Cine?
Singurul actor întâlnit în aeroport, faimos.
Bobby Flay?
Nu e actor. Era în faţa noastră la Sbarro.
Ne întrebam de ce nu e în salonul pentru clasa întâi.
Da!
Cine era?
- Fir-ar să fie! - Max, sunt mulţi aici care te pot ajuta.
- Foloseşte-ne. - Bine zis!
A fost Incredibilul Hulk.
Eric Bana.
- Celălalt. - Mark Ruffalo.
- Celălalt. - Lou Ferrigno.
Doamne sfinte! Avocatul diavolului.
Richard Gere nu l-a jucat pe Hulk.
- Stop! - Ed Norton, fir-ar să fie!
Avocatul diavolului!
Doamne!
El era Hulk.
- Hulk. - Am uitat.
Max. Zero puncte.
Aş spune că "a supt-o", dar nu vrea să ne spună, nu?
La naiba! Ai făcut-o?
Nu pot să cred că n-am ghicit Bob Barker.
Ce-ar fi să facem asta la mine acasă săptămâna viitoare?
- Ce casă? - Chiar?
Deoarece nu ştiu cât o să stau, am închiriat ceva.
E la câţiva kilometri de aici. Pe Broadmoor.
Cartier de lux!
E o casă foarte mişto, dar sunt doar eu acolo. Mi-ar plăcea să veniţi.
E o tradiţie să ţinem seara jocurilor aici.
Ştii ce? Hai să-l lăsăm să se dea mare cu casa lui mare.
Aşa te vreau!
Credeţi-mă...
... va fi o seară de pomină.
Mamă!
Promiţi?
Noapte bună! Vă iubesc. Conduceţi cu atenţie.
- Vă pup! - Bine.
- Ia-o uşurel! - Pa!
Nenorocit mic!
Zău aşa!
Nu l-am văzut un an.
Vine cu maşina visurilor tale,
ne jigneşte casa, spune o poveste stânjenitoare despre tine
înainte să-ţi vină rândul, să-ţi pierzi concentrarea.
Bun venit în viaţa mea! De ce eşti brusc supărată?
Acum îţi afectează boaşele şi ne omoară milioane de copii.
E un pic cam dramatic, dar, da, ăsta e Brooks.
Am crezut că sunt chestiile obişnuite dintre fraţi, dar acum înţeleg.
- Te subminează cu fiecare ocazie. - Da.
- E o nebunie! - Mulţumesc, Annie.
- N-am câştigat niciun joc împotriva lui. - Cred că...
Trebuie să îndreptăm chestia asta cu Brooks.
- S-o îndreptăm? - Da.
- Ce sugerezi? - Să îl batem rău.
Doamne, Dumnezeule!
Bună seara!
Sărim peste curăţenie?
DUPĂ O SĂPTĂMÂNĂ
- Sigur nu vrei un taxi? - Nu, nu mă îmbăt în seara asta.
- O să fiu pregătit. - Salut!
Doamne, Gary!
Unde mergeţi?
Mergem la fratele meu.
Altă seară de jocuri?
Nu. Nici vorbă.
O să...
... luăm cina.
Mâncăm.
Am înţeles.
Păcat! Urma să vă invit la cină la mine.
Am cumpărat patru pulpe de miel,
pe care le-am fiert în vin roşu şi rozmarin.
- Sună atât de bine! - Fir-ar!
A fost reţeta lui Debbie, de fapt.
Îmi place să cred că a lăsat reţetele în semn de bunăvoinţă...
... dar a fost mai probabil o scăpare neintenţionată.
Bun, am plecat.
Ce?
Poftim?
Mi s-a părut că aţi spus ceva.
- Nu. - Nu, noi nu.
Bine.
Distracţie plăcută!
Fir-aş al naibii!
Un tip care închiriază o casă atât de mare compensează pentru ceva foarte mic.
- Nu. I-am văzut scula. E mare. - Ei bine, eu am încercat.
- Salut! - Salut!
- Bună! - Ce faci, dragă?
- Bine. Foarte elegantă! - Frumoasă casă, Tony Stark!
Să-i spunem lui Jarvis ce bem?
Am înţeles cu Tony Stark, după aia ai vorbit limbi străine cu mine.
- N-am înţeles, dar intraţi, vă rog. - Bine.
- Mersi. - Salut!
Salut!
Doamne, ar putea dormi patru oameni pe canapeaua aia.
Salut, prieteni!
V-o prezint pe partenera mea. Ea e Sarah.
- Sarah e şefă la Contabilitate la noi. - Comunicaţii corporate.
Şi e englezoaică, deci foarte deşteaptă.
- Sunt irlandeză. - Aceeaşi insulă.
Ei, nu chiar.
- Îmi pare bine. - Şi mie.
- Max. - Annie.
Deci nu poţi judeca mereu o carte după fostele coperte.
E aproape o zicală.
- Poftim! - Brooks...
- Noroc. - Nu ştiam dacă ai jocuri.
Aşa că ţi-am adus favoritele noastre.
Ia te uită!
- Bietele jocuri! - Ţi-am spus că mărim un pic miza.
Jocul din seara asta e atât de epic, încât nu ne trebuie o tablă şi nici piese.
- Tot nu era nevoie să le arunci. - Eram teatral.
- Doamne sfinte! Facem un club de lupte? - Un ce?
- Bogaţii plătesc săraci să se bată... - Ryan, încetează cu clubul de lupte.
- E o prostie. - Nu e.
- Ryan crede tot ce citeşte. - Mulţumesc.
Deci, ce jucăm?
În următoarea oră, cineva din camera asta va fi luat
şi voi va trebui să-l găsiţi înainte să fie ucis.
- E un joc de-a detectivii. - Nu doar unul oarecare.
Am găsit o companie. Fac totul super real, cu actori reali.
N-o să ştiţi ce e real şi ce e fals.
- Distractiv! - Dar asta nu e tot.
Cine găseşte victima câştigă marele premiu.
Cheile de la Stingray.
Ce?
Doar cheile?
Nu, Ryan, toată maşina.
Da! Doamne!
Ce noroc ai că te-am adus la jocul ăsta şi nu la cel de la Max şi Annie!
Nu, am vrut să spun că ăsta e mai bun.
N-o să dai pe bune maşina, nu?
Plătesc mai puţine impozite. Şi Audi e mai practic.
Da, mi se pare logic.
Bine. Cum începem?
Aşteptăm să înceapă.
Jucăm un joc de băut, ca să treacă timpul?
- Grupul ăsta nu joacă jocuri de băut. - În seara asta jucăm, Max.
- "Niciodată nu am..." - Bun!
- Îţi vine să crezi? - Da, e ridicol.
- Dar frumoasă casă! - Bună şampanie!
Începem.
Da. Suntem la casă.
Te anunţăm când îl luăm.
Doamne, Dumnezeule!
Ce e cu cuţitul ăla?
E pentru brânză.
Bine. Doar... ştii tu.
E un mod agresiv de a ţine un cuţit.
Nu, am eu ceva.
Niciodată nu am conectat computerul de la serviciu
la proiectorul din sala de conferinţe când era deschis la o pagină DoctorWeb...
- ... pentru simptome de clamidia. - Ce nasol!
- Bea! - Ca să se ştie, nu am avut clamidia.
Era dermatită pubiană. Se face dacă nu te speli jos.
- Bine. - Bravo ţie!
Îmi place de ea.
Nu evidenţiezi oameni în jocul ăsta, ci spui lucruri generice, ca...
- "Niciodată nu m-am culcat cu o vedetă." - N-am ştiut. Bine.
- Ce e? - Te-ai culcat cu o vedetă?
Nu, am băut în afara jocului. Am ales prost momentul.
Înţeleg de ce credeţi asta, dar nu e.
Atunci de ce respiri de parcă te-ai dat jos de pe bicicleta eliptică?
Nu e adevărat.
Haide, iubitule. Al cui e rândul?
Max, e rândul tău.
Nu joc un joc de băut. Cine a fost?
- Care e faza? - Sunt împreună din gimnaziu.
- E rândul altcuiva. - Da!
Cum ai făcut sex cu o vedetă când am făcut sex doar unul cu altul?
- Nu începe cu faze de-ale tale. - Cum e o fază de-ale mele?
Brooks, de-asta nu jucăm jocuri pe băute.
Se pare că jocul stă să înceapă.
Slavă Domnului!
Doamne! Ţineţi-vă bine!
Brooks Davis?
Da.
La naiba!
Asta e bine.
Agent Henderson.
FBI.
Ochelari de soare noaptea. E pe bune.
Stai jos, te rog.
O să trec direct la subiect.
Biroul a luat urma unui cerc de răpitori violenţi chiar în cartierul ăsta.
Şi avem motive să credem că unul dintre voi...
... ar putea fi următoarea victimă.
E o veste cumplită.
În aceste dosare,
sunt indiciile necesare pentru găsirea răpitorilor.
Şi-aţi vrea să facem noi asta?
- Ce rol are Biroul? - Ar trebui să-mi chestionaţi soţia.
- Are o viaţă secretă de care nu ştiu. - Iubitule, asta e...
Tăceţi, toţi!
Nu e o glumă.
Chiar sunteţi în pericol şi nu mai aveţi timp.
Iar eu, agent Henderson, n-am să stau degeaba,
în timp ce civili inocenţi sunt ucişi pe tura mea.
- V-am spus că va fi grozav. - E foarte tare!
Înainte să începem, trebuie să vă întreb dacă aveţi alergii.
Alune?
Cine naiba sunteţi voi?
Stai un pic, ştiu că sunteţi metodici, dar nu daţi buzna pe uşă aşa.
- Nu mă deranjează jocul ăsta. - Ai înnebunit?
E foarte bine jucat.
Nu!
Ce masă rezistentă!
- Fiţi atenţi! E înarmat! - Nu, la naiba!
Haide!
Doar îţi îngreunezi situaţia!
La naiba!
Luaţi din brânza asta, că e...
- Taie-mi şi mie! - Gustaţi-o cu gutuie.
Doamne!
- Şi s-a întors. - Nu te mai zbate, tâmpitule!
- Ajutaţi-mă! Ăsta nu e... - Premiul Independent Spirit îi revine...
Haide!
Pa!
- Cine ne urmăreşte va fi împuşcat! - Am înţeles. Condu cu atenţie!
Hai, nenorocitule!
- A fost uimitor! - Foarte bine!
A fost foarte bine.
Nu, e ceva ce nu pare în regulă.
Cum m-ai putut înşela cu o vedetă?
Nu te-am înşelat.
A fost înainte să ne căsătorim, când ne-am despărţit o vreme.
Dumnezeule! Am trăit în Matrix.
Agent Henderson, o să stai întins acolo?
- E reală asta? - Nu-l lovi!
- Încetează! - E un adevărat Daniel Day-Lewis.
Parcă am convenit să nu ne cuplăm cu nimeni în perioada aia.
Da, dar după aia ţi-a frecat-o Karen Waller.
Nu face asta!
A fost cu pantalonii pe mine.
Zău, şi m-a durut. A fost foarte uscat şi n-am avut orgasm.
- Recunoaşte, aţi făcut mai mult de-atât. - Nu întoarce asta împotriva mea!
Nu face ca Johnnie Cochran!
- Ne-au luat-o înainte! - Rahat, Kev!
Hai odată!
Primul indiciu: o ghicitoare.
"Cu colţi lucioşi..."
"... muşcătura mea fără sânge..."
"... va aduce laolaltă ce e în mare parte albă."
Donald Trump.
"Muşcătură fără sânge". Nu e vampir.
- Caut pe Google. - E atât de inconsecvent, nu?
Au înscenat o luptă super realistă. Ne-au dat un dosar FBI, dar cu ghicitori.
- Să aleagă ceva şi să se ţină de asta! - Ăsta e jocul. Vrei maşina sau nu?
Mai mult decât orice, dar am impresia că Brooks îmi întinde o cursă.
Ai impresia asta? Că e un fel de joc în care o să mă umilească?
Hai să nu jucăm după regulile lui.
"Muşcătura mea fără sânge."
"Muşcătură fără sânge."
Poţi să nu mai cânţi "muşcătură fără sânge"?
- Încerc să gândesc. - Da.
La naiba!
Max şi Annie s-or fi prins.
Da. Ne trebuie un avantaj.
Avantaj...
Portofelul lui Brooks? Crezi că ar trebui să-i furăm lucrurile?
Nu.
Bună! Mi-am pierdut cardul de credit. Mi-aţi putea spune ultimele cheltuieli?
Ce faci?
Dacă aflăm numele firmei, mergem acolo şi-i mituim să ne spună indiciul final.
Dumnezeule!
Eşti o dublă ameninţare. Deşteaptă şi englezoaică!
Mersi.
Bine. Ce are colţi lucioşi care muşcă lucruri albe, îmbinându-le?
Un capsator! Şi lucrurile albe sunt foile.
Da! Eşti atât de deşteaptă şi de infidelă!
- Uite-l! - Da!
Uită-te la ăla!
- Flash drive. - Bagă-l în computer!
Bun...
Încă o ghicitoare.
"Sunt maro şi bătrân ziua, alb şi tânăr noaptea."
"Am ochi de sticlă. Am nouă feţe, dar n-am cap."
"Cânt cerului, dar nu am voce. Sunt peste tot şi nicăieri."
Ce dracu' e asta?
Nu suntem tari?
- Foarte tari! - Nu?
Tu eşti tare. Urmărirea telefonului e o idee grozavă.
- Tot pe Route 18. - Îi ajungem. Venim, Brooksie!
Îţi imaginezi ce faţă o să facă, când o să-l găsim aşa repede?
Ştii, iubito, îmi simt deja sperma revenind la viaţă.
- Perfect! - Da.
O să câştigăm maşina fratelui tău şi o să facem un copil în ea.
- Da! Şi-l facem să ne privească! - Da...
- Nu vreau asta. - Nici eu. Scuze.
- Nu ştiu de ce. - Nu-mi place.
- Nu e o idee bună. - Bine.
Bine, perfect! Mersi. Am numele şi adresa companiei de jocuri.
- Hai să mergem! - Da!
Trebuie doar să ne gândim ce înseamnă muşcătură fără sânge.
Nu trebuie, de-asta...
- Da, nu. - Nu contează. Haide!
Cum să fii bătrân şi tânăr?
- Nu e logic. - Ştiu.
Cum merge?
Voiam doar să vă urez mult noroc în seara asta. Pa!
Nu.
- Ce faci? - Sunt măgar.
Haide!
- Nu-l lovi, Ryan! - E un actor atât de bun!
Ryan!
La naiba!
Iubito, dă-mi chibriturile. O să dau foc uşii.
Faci un foc într-o cameră fără geam în care suntem prinşi?
Era Bill Nye, omul de ştiinţă. Ţi-a vorbit despre flăcări?
Ce zici de aia?
Unde ar putea fi?
Telefonul lui s-a oprit aici.
- Auzi asta? - Da.
L-am găsit!
- Probabil a ştiut că-l urmărim. - Au fost mai deştepţi.
Ia stai...
Nu e unul dintre actori?
Bănuiesc că nu sunt aşa deştepţi, până la urmă.
Bănuiesc că nu. O să reuşim!
- De ce ne aplecăm? - Nu ştiu. Aşa pare normal.
- E oribil aici. - Da, e lipicios. Pantofii sunt distruşi.
Uite-l! Să nu te vadă. Haide! Stai jos aici.
Barman! Dle, pot să vă întreb ceva?
Aţi văzut cumva un tip adus aici, seamănă un pic cu mine,
dar are bărbia mai ascuţită şi pomeţii mai înalţi?
Deci un tip mai arătos?
Nu, n-aş spune asta.
N-am văzut nimic.
- Doamne, ai auzit asta? - Da.
Negaţia "N-am văzut nimic"?
- Cam forţat. - Cred că s-a prins.
- Normal. - Uită-te la tatuaje!
Atât de proaspete! Probabil false.
Uite, hai să-l testăm, bine?
Hai să comandăm băuturi pe care numai un barman ar şti să le facă.
Genial! Da.
- Dle! Scuze! Bună! - Barman...
- Am uitat să comandăm. - Da.
Îmi daţi o votcă tonic?
Bravo, iubito!
Eu vreau un Harvey Wallbanger.
Bine? Mulţumesc.
Doamne! Ai văzut privirea aia? Habar nu are.
- L-ai pus în încurcătură. - Vreun amator de teatru regional.
- Hai că e distractiv, nu? - Da. E plăcut să ieşi din casă.
N-o să putem face aşa ceva dacă facem copii.
- Ce? - Da.
- De ce nu? - Nu ştiu.
Mă gândeam la asta. Mai ştii cât timp petreceam cu Dan şi Linda?
Ne distram copios. Apoi au făcut gemenii.
Gata, au dispărut!
Ultima oară i-am văzut în felicitarea de Crăciun, cu copiii bâjbâind.
Da, îmi plac felicitările alea. Par atât de fericiţi!
Dar ştii ce vreau să spun.
- Nu îi vedem. - Votcă tonic.
Harvey Wallbanger.
- Mulţumesc. - Mulţumesc.
Noroc!
- L-a făcut bine? - Nu ştiu.
Mi-am dat seama că n-am băut niciodată, dar e gustoasă. Cam înţepătoare.
Vrei să guşti? Iubito!
Iubito! E Brooks!
- Brooks e aici. O să câştigăm ăsta. - Da!
- Uite cine a venit aici. - Nu! Cred că ne-a văzut.
Şi ce? E gata. Vor să ne oprească?
- Haide! - Probabil.
Dar de-asta am adus ăsta.
Doamne, iubito! De unde ai o armă?
- Nu, e arma falsă din lupta lui Brooks. - Da.
Doamne, arată real.
- Brooks nu se uită la bani. - Uită-te la ăla! Da, aşa e.
- Bun. Ia-te după mine! - De ce, ce faci?
După tine?
Dacă mişcă vreunul, nenorociţilor,
vă execut pe toţi, până la ultimul!
Foarte bine, iubito! Pulp Fiction, ştie cineva? E clasic.
Ne plac filmele.
Bine, ce dracu' e asta?
Ne dai cheile, pentru că-l luăm pe fratele meu.
Aiurea!
Aiurea e faţa ta urâtă de chel!
Nu, asta e personal. Hai să menţinem tonul distractiv.
Bine, îmi pare rău că te-am făcut chel, jigodie mică!
Păi, şi asta e...
- Lasă arma să vorbească. - Bine.
În genunchi! Mâinile sus!
- Bine. - Capul jos! Ochii închişi!
Aşa! Sus! Mâinile sus!
- Mâinile sus! Aşa. - Aşa.
- Bun, mâinile sus! - Sus cu ele!
- Da. - Unde să pun capul?
- Jos. - Pe podea.
Culcă-l.
- Cum să ridic mâinile cu capul pe jos? - Exact.
Şi eu mă întrebam.
Poziţia copilului? O ştiţi?
- Ce dracu' e aia? - N-aţi făcut yoga?
- Bine! - Nu?
- Acoperă-mă. - Aşa.
- Bun. Braţele depărtate. - Uitaţi-o...
Genunchii depărtaţi, dacă vă doare spatele.
Şi, dacă o faceţi bine, o să simţiţi deschiderea lombară în spate.
Pune capul jos.
Nu vreau să folosesc ăsta. Bine?
Bine.
Nu-mi poţi spune cine a fost?
Te ştiu, Kev. Dacă-ţi spun, o să te obsedeze şi mai mult.
Bine, fie. Ce zici de asta?
Dacă ghicesc, îmi spui.
Bine.
- Actor? - Da.
- Turnul e instabil. - Eu sunt instabil! Peste 40 de ani?
Da. Ai grijă!
Bine. American?
Da.
E Tommy Lee Jones.
Ce? Nu.
Denzel? A fost Denzel Washington?
Nu, din păcate.
Slavă Domnului!
Ai grijă!
Scumpă libertate!
Prostul ăsta a crezut că ne poate ţine încuiaţi aici.
Dar ia ghici! Nu ne pot încuia aici!
Ura ne-a băgat aici!
- Bine, iubitule. - Dar dragostea ne va salva!
Dumnezeule!
- Kev, eşti bine? - Iubito, am căzut.
Aici e.
Da, ce mă bucur că te-am invitat!
Da, şi eu.
De obicei aduc fete cu care vreau să mă culc şi sunt jalnice!
Tu eşti ca o gură de aer curat.
Mersi.
Eu ies cu bărbaţi interesanţi şi deştepţi, deci şi pentru mine e ceva nou.
Te-ai supărat?
- Am spus ceva greşit? - Nu.
Nu, mă întrebam de ce m-ai invitat, iar acum ştiu că voiai un om de sprijin.
Ai crezut că e o întâlnire?
Nu, de fapt. Speram să nu fie.
Atunci de ce te-ai rujat?
- Nu m-am rujat. - Ba da.
Ce...?
- Nu poţi atinge gura unei fete. - Ţi-e teamă că-ţi întind rujul?
Doamne! M-ai muşcat!
- Da, şi o să te muşc din nou. - E ruj aici.
Mai taci!
Văd cum îţi ştergi rujul!
Chiar a durut un pic.
Bună seara!
Scuzaţi-mă!
Da, bine.
Bună seara!
La naiba!
Doamne sfinte!
Dumnezeule!
Haide! La naiba!
Ce?
M-aţi speriat atât de rău! Ce faceţi?
Ce dracu' e aia?
Abia m-am întors de la un joc de şase ore în care am jucat cadavrul.
Oi fi adormit înainte să mă spăl.
Ne-ai speriat de moarte!
Chiar? Mulţumesc. Înseamnă mult, pentru că-mi fac singură machiajul.
Ce fel de joc are un cadavru gravid?
Nu, chiar sunt gravidă. Asta nu face parte din joc.
- Felicitări! - Mulţumesc!
Vrem să ne spui indiciul final de la jocul comandat de Brooks Davis.
- Doamne! Dar n-ar mai fi distractiv. - Nu vrem să ne distrăm, doar să câştigăm.
Da, nu pot să fac asta.
Asta te-ar face să te răzgândeşti?
Nu.
Nu...
Dar asta?
Nu te laşi uşor. Bine.
Hai să mărim miza.
Speram să nu fiu nevoit să sap adânc, dar fie...
Ultima ofertă.
Ştii ceva? Nu contează cât de încet îi împingi!
Bine? Sunt 17 dolari! Cât vrei?
- Nu ştiu. Probabil că 100. - Dă-i 100.
Nu am 100.
Cât ai?
Şaptesprezece dolari.
Şaptesprezece dolari?
Ai luat 17 dolari la tine?
Frumos!
- Mulţumesc. - Bine.
O să-i păstrezi. Am înţeles.
Înapoi!
Prietene, ne dai răspunsul la a doua ghicitoare? Suntem mult în urmă.
Nu înţelegeţi?
Aia nu trebuia să se întâmple!
Ce mai e acum? Aţi jucat deja faza cu spargerea.
Taci! La pământ, toţi!
Ron, eşti bine?
Nu, Nathan, nu sunt bine.
Doi tipi au intrat aici şi m-au atacat.
- Dumnezeule! - Ştiu!
Şi am renunţat la Disney Cruises pentru porcăria asta.
"Uită-te în buzunarul hainei."
Putem verifica, dar n-are sens. Eu nu am haină.
- Poate se referă la o carte. - De ce ar avea o carte haină?
Verdict: crimă.
Glenda, s-a întâmplat ceva cumplit.
- Ce? - Eu şi Nathan am venit să-l răpim.
- Şi Ron a fost atacat. - Unde? În casa lui Brooks Davis?
Da.
Ce?
- E toată lumea bine? - Nu sunt bine, Glenda!
Îmi bubuie capul şi au luat gazda!
- Cine l-a luat? - Nişte răpitori!
Adevăraţi! Infractori periculoşi!
- Cântă în microfon! - Doamne!
Nu?
Şi tu, tatuatule?
Ai ceva de spus? Nu?
Văd că tragi cu ochiul, coadă de cal! Nu pe tura mea!
Bingo! Le-am găsit, iubito. Hai s-o facem!
Da! Bine.
Salut, Brooks!
Ia ghici cine e!
Eşti gata? Salut!
- Uite ce faţă! - La naiba!
- Nu ne aşteptai aşa repede, nu? - E nemaipomenit!
Trebuie să captez momentul. Iubito, treci acolo.
Facem repede un selfie.
- Şi-l trimitem perdanţilor. La trei. - Zâmbiţi!
Perfect! Că vorbeam de lup... E Ryan. Probabil că vrea ajutor.
Ignoră.
Ăsta nu e un joc, Max!
Doamne, băieţi, am terminat aici! Spectacolul s-a terminat!
Ascultă, nu sunt investitor, sunt traficant!
Traficant?
Da, am făcut o greşeală.
Am vândut oul Bulgarului altcuiva. Dacă nu i-l duc înapoi, mă omoară!
"Oul Bulgarului"? N-a fost asta în al treilea volum Harry Potter?
Nu înţeleg. Nu ăsta e sfârşitul jocului?
Ba e sfârşitul.
Ai spus că cine te prinde primeşte maşina. Te-am găsit, primim maşina. Stop joc.
Nu! Îţi spun! Asta e pe bune!
Actorii de rahat sunt reali?
- Şi bătaia aia ridicolă? A fost reală? - Arma asta e reală?
Nu, Annie!
Nu!
Sânge!
Doamne! Te-am împuşcat!
M-ai împuşcat!
Dezleagă-mă, până nu ne împuşcă pe toţi!
- Să ieşim! - Doamne!
Ajutor!
Doamne!
- Ieşiţi! - Ce dracu' mi-ai făcut?
- Hai! - Fir-ar să fie!
- Hai! - Unde sunt armele?
- M-ai împuşcat. - Ştiu, mă simt oribil.
- Hai, omule! - Haide!
Hai!
- Doamne! - Mişcă-ţi fundul!
- Urcă, iubito! - Repede!
Dă-i bătaie!
Doamne sfinte!
Aşteaptă! Stai, nemernicule!
- Fir-ar să fie! - Hai, omule!
Brooks, ce dracu' se întâmplă? Vorbeşte!
V-am minţit despre ce fac.
Cumpăr şi vând chestii ilegale pentru oameni pe piaţa neagră.
- Chiar? Eşti infractor? - Doamne! Ne urmăresc!
Dar am făcut o greşeală, un tip, Bulgarul,
e băgat în chestii în toată lumea.
- Ce chestii? - Ilegale, Max.
Genul cu heroină şi arme, sclavi sexuali.
Genul ăsta de chestii.
Dar a vrut doar să-l ajut să găsească un ou Fabergé.
Nu se poate! Ou Fabergé?
- Glumeşti? - Nu, vorbesc serios. Şi l-am găsit!
Dar, după aia, alt tip, Marlon Freeman, a fost dispus să plătească dublu.
Şi l-ai tras în piept pe Bulgar şi ăia din spate lucrează pentru el
şi au nimerit la chestia cu detectivi?
Ştiu, nu? Ce şanse sunt?
- Prea aproape! - Ai grijă!
Ai grijă!
- Rahat! - Scuze! Eşti bine?
Da, sunt bine.
- Trebuie să mergem la poliţie imediat! - Da, acum! Haide!
- Nu putem merge! - De ce?
- Bulgarul are multe cârtiţe. - Pe faţă?
- Nu, în poliţie. - Atenţie!
Ai grijă!
Doamne! Asta e o nebunie!
Dacă chemi poliţia, mor înainte să ajung la închisoare.
De ce nu-l căutăm pe Marlon Freeman, să luăm oul înapoi?
Nu l-aş putea găsi. Numele e o poreclă.
Armă! Jos!
Ăştia nu se opresc. Ce facem?
N-o să se oprească până nu mă prind.
- Îmi pare rău că v-am băgat în asta. - Dumnezeule!
Îmi pare rău pentru multe lucruri.
Ce faci?
- Te iubesc, Max! - Brooks, nu fi idiot!
Opreşte maşina!
La naiba! Dă-i bătaie!
La dracu'! Ce ne facem? O să-l omoare pe fratele meu.
- Annie, mă ia cu leşin. - Iubitule, te ducem la spital.
Nu, fără spitale. E o rană de glonţ. O să sune poliţia.
La naiba! Bine.
Atunci mergem la un doctor al Mafiei, nu?
Ştii vreunul, iubito?
- Nu. - Nu.
Un veterinar care lucrează pentru Mafie?
- Ştii vreunul? - Nu.
De ce-i dai întruna cu Mafia?
- Intru în panică! - Înţeleg. Va trebui s-o faci tu.
- Ce? - Da.
- Va trebui să scoţi tu glonţul. - Nu vreau.
Crezi că eu vreau? Te-am văzut tăind un pui. N-avem încotro.
Dumnezeule! E de rău! Urăsc seara jocurilor!
Mulţumesc.
Bună!
Ce bine! Ascultă, Annie. E totul real.
Ştiu.
Brooks e băgat în ceva şi... Bine, voi unde sunteţi?
- Acasă la Brooks. O să vorbim cu poliţia. - Nu! Nu vorbiţi cu poliţia!
De ce? Ce se întâmplă?
- Sunteţi bine? - Da.
Suntem bine. L-am împuşcat pe Max, dar e bine.
- Ce? - Uite, ne vedem acasă la noi.
Orice faceţi, nu spuneţi poliţiei nimic. Viaţa lui Brooks depinde de asta.
- Bună! - Bună!
Bine. Am luat nişte chestii.
Da.
Cuţit de buzunar. Pensetă.
- Set de cusut. Tifon. - Bun. Te-ai descurcat grozav!
Da. Şi nu aveau spirt.
Şi nu vând băuturi spirtoase, aşa că ţi-am luat un chardonnay bun.
Bună idee! Bine fentat! Bravo! Ce-ai mai luat? Ai mai luat ceva bun?
De ce ne ajută Viaţa la ţară?
E pentru mai târziu. Are o reţetă de supă de porumb. Arată foarte bine.
- Îţi place, nu? - Super! Îmi place.
- Te binedispune. - Mersi.
Bine. Şi o jucărie chiţăitoare.
- S-o ţii în gură. - Pentru durere.
Să sperăm că nu va fi nevoie.
- Ia să-l vedem! - Bine. Da, ai grijă!
- Bine. - Aşa.
- Bine. - Bun.
- Repede. - Perfect.
- Scoatem glonţul. - Google.
- Iubito, poţi răspunde mai târziu? - Sunt instrucţiuni cum să scoţi un glonţ.
- Scuze. - E un site militar extremist,
aşa că o să ignor chestiile rasiste.
- Bine. - Da?
"Primul pas: mănuşi sterile."
Avem.
- Facem tot ce putem, nu? - Bine. Da. Ne descurcăm.
"Pasul doi."
Bine. "Dezinfectaţi rana."
- Bun. Asta o să usture, nu? - Da, un pic.
Da.
- Hai s-o facem! - Bine?
Ustură, nu?
Da.
Îţi dau anestezic.
- Nu avem. - Sărim peste. Bun.
"Pasul patru: apăsaţi deasupra rănii." Poftim, strânge acolo.
- S-a făcut. - Mersi! O să facem două incizii mici...
- Dumnezeule! - ... pe lângă rană. Floare la ureche!
E distractiv, nu?
- Te distrezi? - Nu.
- Hai să scoatem glonţul. - Bun. Începem.
- Frumoasă şi mică, iubito. - Bine. Da, micuţă de tot.
Aia nu e mică. Aia e foarte mare!
E mare?
Mult prea mare! E un glonţ, nu un grepfrut.
Îmi pare rău! E prima dată. Nu ştiu...
E atâta sânge!
Nu! Să nu începi cu asta! Nu, o să mă faci să...
- Scuze. - Încetează!
- Mă uit la tine şi mă faci să... - Nu te uita. Eu n-o să mă uit la ea.
- Grăbeşte-te. Hai! - Bine.
Nu mai tăia. Ia penseta şi scoate glonţul, iubito.
La naiba!
- Ce e? - Mi s-a închis telefonul.
- Setează-l aprins. - Nu face asta.
Ba da. E ca al meu. Schimbă-l!
O să-l ating cu nasul la 30 de secunde. E în regulă.
Nu-ţi fie frică. La setări.
Du-te la Afişaj, schimbă setarea, să nu revină în repaus.
- Revină? - Da.
Eşti Steve Jobs? Nu revin.
Nu, doar că nu mi-e teamă de telefon. E foarte simplu.
Taci! Ştiu ce fac, bine?
Zău?
Da.
- Începe. - Începem.
Eşti ca un delfin.
Bine. Asta o să doară.
Nu mă îndoiesc.
Bine, hai s-o facem!
Bine.
Stai!
Ce e ăsta?
Auzi asta?
Ce e sunetul ăsta?
E glonţul?
- E osul! - Ce?
Asta nu e în regulă.
Bine. Ce zic rasiştii dacă nu găseşti glonţul?
Da, ăsta e os. Ai nimerit osul. Mă uit la osul meu. Uite!
Max, ai fost împuşcat de două ori?
Aia e rana de ieşire.
A ieşit!
Da. Nu e nimic de scos. Glonţul a ieşit din mână.
- Hai să coasem asta, da? - Da.
Nu. Iubito, nu te uita la...
Opreşte-te!
Îmi pare rău.
Oamenii Bulgarului îl au pe Brooks şi îl putem salva
doar dacă luăm oul de la Marlon Freeman.
Nu pot crede că fratele tău ne-a minţit! E şi mai tare decât am crezut.
Iubito, cred că mi-ai cusut braţul de mânecă.
Nu ştiam că Morgan Freeman colecţiona ouă Fabergé.
- Nu valorează milioane de dolari? - E Marlon Freeman, dar e doar o poreclă.
Trebuie să-i aflăm numele adevărat şi adresa.
- Computer de poliţie. - Ce vrei să spui?
Am ieşit cu o fată al cărei tată era poliţist.
Mi-a arătat computerul tatălui ei.
Are o dată de baze cu toate poreclele.
Pun pariu că putem găsi numele adevărat al lui Marlon Wayans.
Dacă o suni, te-ar lăsa pe computerul tatălui ei?
Nu. Nici vorbă! S-a terminat rău.
Cum o să intrăm într-un computer de poliţie, fără ca ei să ştie?
- Billy Bob Thornton! - Ce?
- Te-ai culcat cu Billy Bob, nu?
Ia staţi! Ştiu de unde putem intra într-un computer de poliţie.
- Salut! - Gary!
Dumnezeule!
- Cărei ocazii îi datorăm plăcerea? - Stăteam de vorbă.
Şi ne-am dat seama că n-am mai ţinut o seară de jocuri demult. Doar noi şapte.
Aşa că...
- Credeam că te duci la fratele tău. - N-am spus asta.
Hai, ursule. Trăieşte un pic! E weekend!
Tocmai spuneam că erai mai bun la jocuri decât Debbie.
Aş aprecia dacă nu mi-ai spurca fosta soţie. Femeia aia era un înger.
Da, era mult mai bună la jocuri decât tine.
Recunosc că am aşteptat cu nerăbdare o vizită ca aceasta.
Unde s-a dus?
- Mergem după el? - Aşa se pare.
- Ryan, du-te tu primul. - Mi-e frică.
Serviţi floricele cu sare de mare.
Ce bun!
Nu pot să cred că mi-ai citit gândurile. Tânjeam după floricele.
Ai o fotografie în ramă cu seara jocurilor?
Nu are toată lumea fotografii cu cei mai buni prieteni în casă?
Sigur. Avem.
Max, vrei să fii primul?
Bine, încep eu. O fac eu.
Uite unul liber.
Mereu în mijloc. Acolo vrei să ajungi.
Pot merge la toaletă repede?
Sigur. E la capătul holului, lângă dormitorul no...
... dormitorul meu.
Bine.
Nu, Gary!
PENTRU SOŢUL MEU
PAROLĂ:
PAROLĂ CORECTĂ - CONECTARE REUŞITĂ
Deci, Sarah, de când sunteţi un cuplu?
Nu! Nu suntem.
Lucrăm împreună. N-aş face asta.
Am înţeles. Mi s-a părut că detectez o atracţie între voi.
Nu. Nici vorbă!
Nu, asta nu e...
Pe de altă parte, nu mă pricep foarte bine la atracţii.
Pentru că te-a părăsit soţia.
La naiba!
SE ÎNCARCĂ BAZA DE DATE...
INTRODUCEŢI PARAMETRII DE CĂUTARE
PORECLE CUNOSCUTE: MARLON FREEMAN
NUME: DONALD ANDERTON PORECLĂ: MARLON FREEMAN
Salut, Donald Anderton!
Atâtea mutări posibile! Nu ştiu de unde să încep.
Poate că...
- Deciziile... - Hotărăşte-te odată!
- Nu! - Nu?
Da, nu te grăbi.
PORECLE CUNOSCUTE: BULGARUL
NUME: NECUNOSCUT PORECLĂ: BULGARUL
Brooks... În ce te-ai băgat?
CRIME OMUCIDERI TORTURĂ TRAFIC DE OAMENI VÂNZĂRI ILEGALE DE ARME
La naiba! Tu de unde ai apărut, micuţule?
Fir-ar să fie! Ce, eşti vampir?
Doamne!
Doamne! S-a dus?
Nu s-a dus. Fir-ar să fie! Haide!
Nu!
Ar trebui să văd ce face.
Cred că e bine.
- A strigat. - Spune-mi despre Debbie.
Poftim?
N-am cunoscut-o. Mi-ar plăcea să aud totul despre ea.
De unde să încep?
Vrei să faci o baie? O să facem o baie scurtă.
Aşa. Bine. În regulă. Haide!
Aşa, da?
E mult mai rău.
Doamne! Şi ce-am făcut cu ăsta? Ce dracu' e ăsta?
Debbie...
Bine. La dracu' cu asta!
Auziţi, Gary avea dreptate. E foarte târziu.
Haideţi acasă, să ne culcăm. Să-l lăsăm în pace.
N-am terminat jocul. E rândul tău, Max.
Rândul meu?
Bine, ai grijă, Max!
Sfârşitul jocului. Am fost prea rapid.
- De ce ai...? - Mersi! Mă bucur că te-am văzut, Gary.
Când mai jucăm?
Curând. Te sunăm noi.
Bastian! Puiule!
Cum o să luăm oul ăsta din casa lui Donald Anderton?
Nu ştiu. O să mă gândesc.
"Număr necunoscut". Dă Doamne să nu fie Gary!
Alo?
Îl avem pe fratele tău.
Bine. Ştim unde e oul şi mergem acolo acum.
Facem un schimb. Nu-i face rău lui Brooks.
Vino pe podul de pe strada East 4th la miezul nopţii. Dacă întârzii, moare.
Dumnezeule!
E în mai puţin de o oră de acum.
Alo?
Ce e cu vocea ăstuia? Pare un monstru.
Foloseşte un schimbător de voce, Ryan.
Tot pare un monstru înspăimântător.
Şi am ajuns.
Voi duceţi-vă acasă şi vă sun când am oul.
- Ce? Stai un pic! Vin cu tine. - Nu, Annie. Ar putea fi foarte periculos.
Brooks n-ar fi trebuit să ne bage în asta, dar e fratele meu. Eu trebuie s-o îndrept.
- Nu, suntem în asta împreună! - Ryan!
Nu. Max are dreptate. Voi ar trebui să mergeţi acasă.
Dar noi doi facem asta.
Ce se întâmplă dacă nu mai ieşiţi?
Nu venim la voi pentru că ne place să jucăm şarade, ci pentru că vă iubim.
Sincer, asta e cea mai frumoasă parte a săptămânii.
Şi a mea. Şi am multe opţiuni în weekend.
Voi sunteţi...
Mulţumesc. Sunteţi foarte drăguţi.
Prieteni buni.
Dar tu ar trebui să pleci, nu? Tu nici nu ne cunoşti.
Da, tu de ce mai eşti aici?
Nu ştiu. M-a prins.
Şi, dacă mă duc acasă şi mâine citesc în ziar că aţi murit toţi,
o să mă simt ca dracu' că am plecat, aşa că rămân.
Mai citeşti ziarul?
Asta ai reţinut din ce-am spus?
Cum o să intrăm aici?
Dă-i drumul!
Se pare că au o petrecere. Ar putea fi de bine.
Unde e toată lumea?
Nu se poate!
E un fel de club de bătaie al unui bogătaş.
Ştiam eu! Există.
Haide!
Ăsta e Boomer al meu!
Asta e o porcărie ca în Django dezlănţuit.
Apă!
Aşa te vreau! Bravo!
Bogaţii sunt bolnavi!
Kramer, pregăteşte-l pe Logan!
Bun, pariul minim e de zece mii.
- Ar trebui să ne despărţim. - Da. Şi să începem de sus.
Dacă găsiţi oul, daţi mesaj celorlalţi. Şi aveţi grijă cu el, bine?
Am înţeles.
Aveţi grijă!
Ce faci?
Cine zice că oul nu e aici?
Şi am o presimţire bună cu Logan.
Ou. Ăsta da dormitor!
- Îţi aminteşte de iubitul tău celebru? - N-ai terminat?
Nu, Michelle. Numai la asta mă gândesc.
Şi asta înseamnă mult, când jos e Cu ochii larg în sala de lupte.
- De ce e aşa important pentru tine? - Pentru că îmi pierd minţile, Michelle!
Eram despărţiţi.
Karen Waller mi-a frecat-o, aşa că aveai tot dreptul.
Aşa că, de ce nu-mi spui?
Bine, fie.
A fost acum zece ani.
Eram la o benzinărie şi am observat un tip la următoarea pompă.
Era Denzel Washington.
Stai.
Chiar era Denzel?
Da.
Era foarte drăguţ.
A făcut o glumă despre cum benzina premium e probabil la fel ca cea normală.
Am riscat şi l-am întrebat dacă vrea să bea ceva.
A acceptat.
Ne-am ameţit un pic amândoi.
M-am oferit să plătesc băuturile şi m-a lăsat, ceea ce mi s-a părut tare.
Am dansat ore în şir.
Până la urmă, am ajuns la el şi de acolo au evoluat lucrurile.
A fost doar o chestie nebunească
şi, în mod ciudat, m-a făcut să-mi dau seama că nu vreau să fiu decât cu tine.
Nu.
Nu. Nu cred.
Am făcut o poză cu el la club.
Am pus-o într-un folder ascuns.
Denzel şi Michelle.
- Da, iubito, ăsta nu e Denzel. - Ba e.
Nu e.
Seamănă mult cu Denzel,
dar nu e el.
Eşti nebun. Uită-te, e Denzel.
- Bine, ia zi! A spus că e Denzel? - Nu.
A încercat să se prezinte şi l-am întrerupt,
pentru că i-am spus că ştiu cine e.
- Ce fel de maşină avea? - Un BMW.
Seria 3.
Cum era la el acasă?
Un apartament cu trei camere.
Şi folosea camera în plus ca birou, aşa că...
Tu te auzi acum?
Stai, dă-mi să văd...
Când măreşti, nasul îl dă de gol, nu?
Fir-ar să fie!
Nu te amărî acum, bine? E şi o veste bună.
Dacă vrei să fii cu Denzel, e chiar aici!
Pentru că adevăratul Denzel nu mă întrece pe mine!
Cum are monstrul ăsta cinci copii şi noi nu putem face nici unul?
Soţia lui pare de vreo 15 ani.
Da. Sperma mea e în regulă.
Da. Nu, ştiu, iubito.
O să "arăm" în continuare până se prinde ceva, bine?
Chiar vorbeşti ca un tip care vrea un copil.
Sunt un pic distras acum, după cum îţi poţi imagina.
Uite, dacă nu vrei, ar cam trebui să-mi spui.
Ascultă...
Vreau să am un copil, dar cum explic asta?
Mai ştii cum puteam juca Pac-Man la Fisker Lanes toată noaptea?
Ţii minte că odată am ajuns la nivelul 86?
- Şi tu nu erai foarte în urmă. - La 85, dar apoi te-am bătut la Galaga.
- Şi care e ideea? - Păi...
Ţii minte cum rămâneam în viaţă atâta timp? Mâncam doar bulinele.
Niciodată fructele, pentru că aşa te prindea.
- E o metaforă! - Da, dar uite care e problema.
Oricât de mult jucam, niciunul nu ajungea în top.
Şi crezi că, dacă facem un copil, o să ne aşezăm oficial la casa noastră
şi n-o să ajungi niciodată în top în viaţă?
E o metaforă foarte bună.
Nu e. E o prostie.
De ce?
- Ce, avem 16 ani? - Nu.
Vrei să mergi cu rucsacul prin Europa?
Vrei să bei vin rece pe un teren de fotbal cu Rebecca de Mornay?
Nu chiar.
Ştii cine mânca mereu fructele, Max?
Fratele tău infractor, şi de aceea fantomele o să-l mănânce!
Uite cine acceptă metafora!
Ştii ceva? În tot acest timp, m-am gândit
că, dacă te ajut să-l baţi pe Brooks, o să fii mai puţin stresat.
Dar tu nu vrei să-l baţi pe Brooks. Tu vrei să fii Brooks.
O să caut în altă parte.
Haide, Logan! Boomer nu e bun de nimic!
Neatentule!
Ar trebui să căutăm...
Doamne sfinte! Iar am avut dreptate.
Stai, unde te duci?
Toţi se uită la luptă. Mă duc să-l iau.
- Nu, nu face... - Stai liniştită!
Cine naiba eşti tu?
Eu?
Da. Cine eşti? Şi ce faci cu oul meu?
Îl admiram doar.
Am câteva ouă din astea elegante acasă. În vila mea.
Ăsta e urât.
Îl ştie cineva pe ăsta?
Aşa sper. Sunt directorul executiv de la Cyberdyne Systems.
Ar trebui să plec.
Boomer, doboară-l!
Staţi aşa un pic!
Boomer!
Vreun noroc?
- Nu. - Voi?
Fugiţi! L-am luat! Haideţi!
Scuze!
Ryan!
La naiba!
Nu!
Bine.
La naiba!
Michelle, sunt liber! Pasează! Iubito!
Paza!
Ba nu!
Doamne sfinte!
Kev, aici! Aruncă-l!
L-am prins!
Doamne! Da!
Nu! Pleacă!
Bine.
Du-te în cealaltă parte!
Annie, unde eşti?
- Max! - Aici!
Nu!
Lasă-mă!
Nu!
Asta a fost uşor.
Doamne, mesele de sticlă sunt ciudate în seara asta.
Fugiţi!
Urcaţi în maşină!
Urcaţi!
Prindeţi-i!
Prinde-i!
Nu vrei să facem un copil, ca să mai facem din astea?
Nu.
Ăsta e fructul la care te gândeai?
Nu ăsta e. Nu.
Mersi pentru ajutor.
Da.
Nici nu ştiu de ce am făcut-o.
Oare te îndrăgosteşti de mine?
Nu sunt sigur.
Glumeam.
Bine. Da.
- Nu spui şi tu că glumeai? - Asta vrei?
- Doamne, e ciudat. - Ba nu.
- Termină! - Bine.
- E 11:58. Unde naiba e podul ăsta? - GPS-ul arată că pe-aici, dar nu-l văd.
Uite-l! Strada 4th.
La naiba!
- Măiculiţă! - Grozav!
Perfect! Acum o să-mi omoare fratele.
Doamne!
Ia staţi...
Nu sunt expertă, dar pietrele astea par de plastic.
"Fabricat în China". Nici nu e real?
Poate doar abţibildul e din China.
- Să vorbească. - Pot?
De ce l-ar ruga Bulgarul pe Brooks să-i aducă un ou fals?
Nu cred că voia un ou.
Ci ce era în el.
"WITSEC". Ce e asta?
I-am putea întreba pe ei?
- Ai spus cuiva că venim aici? - Nu.
- Am oul tău. - Da?
Da, dar l-am spart.
- Ce? - Era fals.
Dar avem lista de nume care era în el. Asta voiai, nu?
Bine. La pământ!
- Avem ce vrei. Poţi să ne dai drumul? - La pământ, am spus!
Şi tu, frumosule, treci acolo! La pământ!
Da.
Şi fără prostia aia cu poziţia copilului!
Bulgarul o să mă omoare. Probabil că şi pe voi.
De ce aţi venit aici?
Eşti fratele meu. Nu te pot lăsa să mori, deşi poate o meriţi.
Da, eu sunt. Îi avem pe toţi aici.
Eşti incredibil, ştii asta?
Ai fost întotdeauna o persoană mai bună decât mine.
Trebuie să taci, bine?
Ascultă... Sunt un impostor, Max.
Nu sunt tipul fără griji, care câştigă la tot ce atinge.
Ştii cum câştig? Trişez. Trişez la tot.
Trişam şi când eram mici şi jucam Avioane.
Ce?
Nu te-ai întrebat de ce te puneam cu spatele la televizor?
Ca să-ţi văd navele în reflexie.
Ba chiar luam cinci mii de fiecare dată când jucam Monopoly,
înainte să începem jocul.
Trişam la Jocul vieţii. Şi la jocul vieţii.
Ticălosule!
- Ticălosule! - La pământ!
- Şi tu, prinţesă? - Nu am nimic.
Dar n-a încetat atunci, căci, când am crescut, Max,
tu te-ai dus la facultate şi eu...
Ai o carieră.
Te-ai însurat cu cea mai grozavă fată din lume.
Ştiam că n-o să fac faţă acestui succes, aşa că...
Am spus tuturor că am o slujbă pe Wall Street. Şi mi-am luat.
Să vând cocaină agenţilor.
- Nu ai investit în Panera? - Mâncam la Panera.
Doamne Dumnezeule!
Ce se întâmplă?
Dar de-asta am încercat să mă revanşez. Pentru asta a fost seara jocurilor.
Aranjasem totul ca să câştigi tu.
Ultimul indiciu avea să te ducă...
În buzunarul hainei.
Surpriză!
Dar am buşit până şi asta. Îmi pare tare rău.
Îmi pare atât de rău, Max!
Dar presimt că o să fim bine.
Vrei să-i omorâm pe toţi?
Ce?
- Bine. - Daţi-ne drumul!
- N-o să spunem nimic. - V-am adus lista!
- Ce naiba, omule? - La dracu'! Fir-ar!
POLIŢIA SLUJIM CU MÂNDRIE COMUNITATEA
- Curcanii. - La dracu'!
Nu mişcaţi!
Gary?
- Nici să nu te gândeşti, copoiule! - Nu-mi place nomenclatura asta.
Jos!
Hai, jigodie!
Fir-ar să fie!
- Nu e ăla vecinul tău? - De când e Gary atât de tare?
- Dumnezeule! - E toată lumea bine?
- Eşti dat naibii, Gary! - Eşti bine?
Bine, mulţumesc.
Deşi, când am alunecat, centura se poate să-mi fi zgâriat
vopseaua de pe maşină.
- De unde ai ştiut că avem probleme? - Jocul Jenga nocturn...
Suvenirurile mele din căsnicie pline de sânge
şi căutarea lui Max din istoric mi-au trezit interesul.
- Corect. Doamne! - Tu...
Ne-ai salvat viaţa.
Mulţumim.
Îmi fac doar datoria.
Doamne!
- La naiba! - La naiba!
Gary!
Trimiteţi ambulanţa. Ofiţer la pământ!
- La naiba! - Rezistă, amice!
Rezistă, prietene!
Rezistă! O să fii bine. O să te ducem la un spital.
Uită-te la mine! Gary, uită-te!
- Ai pentru ce trăi, bine? - Am?
- Da. - Da.
N-am soţie.
- N-am prieteni. - Nu e adevărat.
Nu spune asta!
- Ne ai pe noi, prietenii tăi. - Pe noi.
Nici nu vă place să petreceţi timpul cu mine.
Ba da. Doar că... Am fost un pic egoişti, atâta tot.
- Aşa e. - Îmi pare rău.
Doamne!
Bastian.
Să aibă cineva grijă de Bastian.
O să ai grijă de el chiar tu, bine?
Imediat ce ieşi din spital, o să vii la toate serile de jocuri.
Nu...
Da?
Să nu...
... mă mai...
... excludeţi niciodată.
- Niciodată, prietene. - Nu.
- Doamne! Ce e asta? - Ce e asta?
E un cheag de sânge?
E o capsulă de sânge.
O capsulă de sânge?
Şi aşa... se face o seară de jocuri.
Poftim?
V-am păcălit pe toţi.
Ia stai! Vrei să spui că toată povestea asta a fost un joc?
- Ce? - La naiba!
La naiba!
Îmi pare rău. S-au ridicat.
Când am aflat că nu mă mai invitaţi,
am furat jocul de-a detectivii al lui Brooks
şi am înscenat propria răpire.
Nu se poate!
Ce mod mai bun de a demonstra că sunt un participant vrednic?
- Şi ăştia? Sunt actori? - Nu. Sunt infractori.
Infractori?
Le-am scurtat eliberarea condiţionată în schimbul acestui proiect.
- Suntem chit acum? - Mulţumesc, dlor.
- Doamna aia m-a lovit cu maşina. - Cât de nebun eşti?
Ne-ai pus să trecem prin asta doar ca să te amuzi?
Nu, dimpotrivă, ca să vă amuzaţi voi.
S-a distrat toată lumea?
- Nu! - Da! Nu.
- Nu m-am distrat! Am fost împuşcat! - De mine!
Nu văd cum e posibil. Oamenii mei foloseau gloanţe oarbe.
Era arma mea. Era reală.
Deci toată povestea asta, cu oul Fabergé, Bulgarul... Ăsta ai fost tu?
- Nu mai înţeleg. - Oul, lista WITSEC?
Făceau parte din jocul tău?
E o listă de oameni din Programul de Protecţie a Martorilor.
- De unde o aveţi? - Din ou. Lasă teatrul! S-a terminat!
Nu joc teatru. Chiar nu ştiu...
Măiculiţă!
Cât de proşti ne crezi?
- Max... - Asta e marea întorsătură?
E împuşcat din nou!
Şi de cine? De personaje noi introduse în ultima clipă.
Omule, ai sărit calul!
Te duci la magazinul de magie ca să iei gloanţe din astea?
Ia staţi...
Aici ofiţerul Kingsbury. Avem un ofiţer rănit pe strada 4th.
Care dintre voi e Brooks Davis?
Ciudat, nu arăţi ca un tâmpit.
Ţie ţi se pare că eu arăt ca un tâmpit?
Nu.
Unul trebuie să fie tâmpitul,
altfel, eu aş avea oul şi tu, banii.
În schimb, ne-am irosit seara căutându-te.
Acum va trebui să te omorâm.
- Ce? Nu. - Ce?
Dl Bulgar, presupun?
Salut, eu sunt Max, fratele lui Brooks.
Şi, ştii, a dat-o în bară.
- Nu? Te-ai lăcomit. - Da.
Recunoaşte.
Vestea bună e că avem oul tău.
E spart. Greşeala mea.
Dar am lista.
Pe care pariez că o voiai. Ce zici de asta?
Ce-ar fi...
... să iei lista asta...
... gratis, şi ne vedem fiecare de drum? Nimeni nu păţeşte nimic.
În afară de amărâţii de pe listă, cred.
Bine.
Bine?
S-a făcut. E perfect logic.
Nu. Dacă-i dai lista, o să mă omoare.
Asta e o prostie.
Ce naiba e cu tine?
- Încerc doar să câştig timp. - Nu mult.
O să te tăiem s-o scoatem, în avion. Ia-l!
Nu ne urmări, Max. Vorbesc serios!
Nu-mi fac griji pentru asta.
- Le dai drumul? - Da, n-au făcut nimic greşit.
Doar ăsta.
- Haide! - Nu ne urmăriţi!
Gary! Respiră.
Singurul terminal privat de aici e cel de la Conway.
Da. Cum ajungem acolo?
- Casa lui Brooks nu e departe. - Dar maşina noastră nu e acolo.
Ba da.
Nu e nevoie să faci asta, pentru că pot s-o scot la baie.
N-o să-ţi scormonim prin fecale. E scârbos!
Nu te mişca până-ţi deschid stomacul.
Nu!
Ce naiba?
- Ăla e...? - E fratele meu.
Decolează!
Acum!
Ţine-te!
- Eşti bine? - Da, tu?
- Da, bine. - Bine.
Bun, care e planul?
Am o idee. E atât de nebunească, încât ar putea funcţiona.
O să intri cu maşina în avion, ca Liam Neeson în Teroare în LA?
A făcut asta în Teroare în LA?
Bine, eşti pregătită? Pornim!
L-ai ratat.
Mersi, iubito.
Brooks, venim!
Măcar am apucat s-o conduc zece minute.
Dumnezeule!
- Să ne ascundem. - Da.
Bine. Du-te!
La naiba!
Du-te! E blocată.
La dracu'!
Fir-ar să fie!
Unde eşti, doamnă?
Hai, târfă mică!
Ştiu că eşti pe-aici pe undeva.
Hai să punem capăt acestei porcării! N-o să te omor. Ieşi!
Hai, ieşi la vedere!
Porneşte cureaua!
Ce?
- Nu-ţi fac rău. Ieşi! - Cutia.
- Hai să vorbim! - Mi-o spui cu şarade?
Şarade?
Ce cerc vicios drăguţ!
Poftim! Trei cuvinte.
Hai, doamnă!
Unde eşti?
Întoarce!
Întoarce.
Porneşte.
Ce să pornesc?
Să pornesc cureaua?
Să pornesc cureaua!
Doamne, ce curea înceată!
Doamne! Annie!
Doamne, asta a fost... Dar ai înţeles ce voiam, nu?
Da. Dar ai văzut cum l-am lovit cu extinctorul?
- Sigur. - A fost tare, nu?
- Da. - Grozav!
Vrei asta?
Nu vreau s-o ţii tu, Jane Dezastru.
Bine, uite...
Cred că am văzut o trapă deasupra. Poate îi pot sări în cârcă.
- "În cârcă"? - Da.
- Cine eşti tu? - Tu cheamă ajutoare. Eu îi sar în cârcă.
Bine. Nu eşti Liam Neeson!
- Asta mă jigneşte! - Îmi pare rău!
Ajunge cu porcăria asta!
ÎNCUIAT ÎNTOARCEŢI ŞI ÎMPINGEŢI
Max!
Nu pot sări în cârca nimănui în seara asta. Lasă cuţitaşul jos!
Acum! Aşa!
Chiar în gaura mea de la glonţ!
Hai odată!
La naiba!
Opreşte-te!
Lasă-l jos!
Stai!
Nu e nevoie să faci asta. Am copii acasă.
Nu cu fundul ăla!
Mulţumesc.
Cu plăcere.
La naiba!
Da!
Nu, a murit!
Şi aşa sari în cârca cuiva!
Doamne!
- Te ţin eu! - E foarte înalt!
Eşti uimitoare.
- Poţi să mă dezlegi. - Mulţumesc!
Bine.
Da. În geantă.
- Asta? Bine. - Uită-te în geantă.
Bine.
Mulţumesc!
- Bine. Eşti bine? - Da.
Ia te uită!
Îţi dă omul o funie şi treci direct la chestii perverse, nu?
Mi-ai salvat viaţa. Mulţumesc.
- Eşti bine? - Da.
Tocmai am văzut un om murind, dar sunt bine.
- Ăla e un cuţit în gaura ta de la glonţ? - Vreau un copil.
Ce?
Credeam că vreau viaţa lui Brooks, dar se pare că el era doar...
- Eşti un ratat. E un ratat. - Vinovat.
Dar noi, să ne facem o familie? Astea nu-s buline. Ăsta e fructul.
- Aşa-i, e fructul. - Staţi! Ce se întâmplă?
Şi gândeşte-te la toţi proştii care au copii.
Şi cu cât va fi mai bun copilul nostru! O să le bată copiii la orice.
Atât ţi-a luat să-ţi dai seama că al nostru îi va zdrobi pe toţi?
Aşa e. Şi nu va cădea în dizgraţie devreme, ca cei de actori.
Nu. Îi vom distribui talentele în timp.
- Absolut. - Da.
- Trebuie să-l învăţăm mandarină. - China e viitorul.
- Cu siguranţă. - Da.
- Tu eşti viitorul. - Dumnezeule!
Şi cu asta se încheie seara mea de jocuri.
Poftim?
A mers exact cum am plănuit. Ai învăţat fiecare lecţie pe care am vrut s-o înveţi.
Trevor, te poţi ridica acum.
- Fac mişto, dar ar fi fost tare, nu? - Ce dobitoc!
TREI LUNI MAI TÂRZIU
- Salut! - Salut!
Bună!
Salut!
Haideţi! Mersi că m-aţi lăsat să fiu iar gazdă.
Păi, n-am avut încotro.
- Mai sunt doar 36 de luni. - Timpul o să zboare.
- Îţi aduc o bere? - Da.
- Haide! - Ascultă, Brooks...
Ştiu că probabil te simţi foarte umilit de toate astea.
Dar, sincer, cred că o să ajungi un om mult mai bun.
Uite...
Sunt perfect de acord. Mai ştii lista WITSEC pe care am înghiţit-o?
- Sigur. - Am scos-o...
Am vândut-o cu trei milioane pe piaţa neagră.
- Vorbeşti serios? - Binişor, nu?
Brooks, toată lumea de pe lista aia va fi ucisă.
Nu sunt un monstru! I-am avertizat pe toţi că sunt în pericol.
Pentru 20 000 de dolari fiecare.
Eşti incredibil!
Mulţumesc. Doar n-o să trăiesc în haznaua asta o veşnicie.
Cum scap de cătuşe, cumpăr casa închiriată. Mă mut acolo cu Johanna.
Uite-o!
Bună, dr. Chin!
Bună, Max!
- Hai să jucăm! - Da.
The Crying Game?
Băieţii nu plâng?
Aia e o lacrimă? Ăla e actorul?
- Dl Cap-de-Cartof. - E actor?
- Lacrimi de fată? - Da!
Stop!
- Era Culoarul morţii. - Ce?
Cum e ăla Culoarul morţii?
Ăsta sunt eu la Cinema Regal, plângând,
cum am făcut mai tot filmul.
Şi noi de unde să ştim asta, Gary?
Presupun că toată lumea a plâns la Culoarul morţii.
Cine urmează?
Eu.
- Da! - Hai, iubito!
Bună încercare, Gary!
Şi start!
- E o piatră. - Un bob? O piatră!
- O minge? - E o...
- Un burger? - Minge!
- Nu, un rulou, nu? O chiflă! - Pâine?
- E o chiflă? Arată ca o chiflă. - Pâine franţuzească?
- E un film? - O chiflă într-o casă.
- Pe un tren. - Nu-l anunţi?
- Microunde? - Gătit. E în cuptor.
- Se coace ceva! - Da!
Stai, ce?
Da.
Eşti însărcinată?
Am reuşit!
Dumnezeule! O să aibă un copil!
Vor avea un copil!
Doamne!
PLAN GENERAL REINTRODUCEREA MEA ÎN SEARA JOCURILOR
DE OFIŢERUL GARY KINGSBURY
AU SOSIT, ÎN SFÂRŞIT! CAPSULE DE SÂNGE FOARTE REALISTE!
FRITO LAY - DOVADĂ! NU OFERIM 3 TOSTITOS SCOOPS LA PREŢ DE 1.
REŞEDINŢA LUI MAX ŞI A LUI ANNIE
NU TE LĂSA DESCURAJAT DE LIPSA DE CAMARADERIE CÂND IEI CORESPONDENŢA
SCENE FAIMOASE CU MORŢI PENTRU INSPIRAŢIE
SCHIMBĂTOR DE VOCE - MONSTRU VEVERIŢĂ - ROBOT - FANTOMĂ - BEŢIV
"ÎL AVEM PE FRATELE TĂU. DACĂ ÎNTÂRZII, MOARE."
JUCĂTORII
MAX DAVIS DN 06/01/1975 BD CAMELLIA LEE 801 SEX M 1,82 M
PALATUL YOGA - RELAXARE ŞI SCHIMBARE ANNIE DAVIS
ASOCIAŢIA ABSOLVENŢILOR HARVARD RYAN HUDDLE
PAŞAPORT - IRLANDA DARCY SARAH
CARD DE MEMBRU PANERAŽ KEVIN STERLING
VERDICT: CRIMĂ CRIMA DIN MANDARIN EXPRESS
NUME: ANDERTON, DONALD PORECLE CUNOSCUTE: MARLON FREEMAN
NUME: NECUNOSCUT PORECLE CUNOSCUTE: BULGARUL
RELEVANŢĂ?
CU CELE MAI MARI ŞANSE DE SUCCES BROOKS DAVIS
JAF ARMAT - VOCE PUTERNICĂ PREZENŢĂ SCENICĂ
ACTOR BUN TEMUT DE ALŢI CONDAMNAŢI
CU CINE BEA DEBBIE CEVA?
REŢETĂ - PULPE DE MIEL, VIN ROŞU, ROZMARIN DIN BUCĂTĂRIA LUI: DEBBIE KINGSBURY
POLIŢIA
Traducerea şi adaptarea Andrea Puticiu
SupRip: Raduk74 Subs.ro Team @ www.subs.ro
JOCUL DE-A DETECTIVII
- Ce mai faci? - Bună!
- Eu sunt Kenny. - Îmi pare bine, Kenny.
De obicei, lumea mă întrerupe şi-mi spune că ştie cine sunt.
- Da? - Da. Pe tine cum te cheamă?
Eu sunt Debbie.
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania