DAY OF WRATH
La sfârşitul sec. XV, Spania a fost unită prin mariajul lui Isabel de Castilla
şi Fernando de Aragon. Maurii au fost
înfrânţi în sfârşit după 900 de ani de război.
Columb a descoperit un nou continent.
Peste noapte, Spania a devenit cel mai puternic imperiu de la căderea Romei.
O înflăcărare religioasă a măturat pământul sub deviza "O naţiune. O religie."
Inchiziţia a fost creată, iar evreii expulzaţi.
15 ani mai târziu, cea mai bogată tară din lume a devenit un loc unde
viaţa şi moartea erau separate de o simplă şoaptă...
Spania 1542
Preţioasele mele.
Excelenţa sa primarul!
Primar? Nu pentru mult timp.
Staţi aici. Mă întâlnesc cu Dumnezeu singur.
Părinte Manuel! Sunt aici să-mi fac treaba ca un băiat bun!
Trebuie să mă spovedesc înainte să depun jurământul în calitate de guvernator!
Ar trebui să pună perini în cutiile astea. Să-ţi deschizi gura e destulă tortură.
- Părinte Manuel? - Eşti pregătit pentru spovedanie?
Cred că eşti răcit, abia dacă-ţi recunosc vocea.
- Putem începe, te rog. - Calm, calm.
Fie ca Domnul să fie în sufletul meu şi pe buzele mele ca să bla, bla, bla, bla...
- Amin. - Fă-o cum trebuie.
Nu păcatele sunt cele ce contează, nu exprimarea?
Din nou!
Foarte bine. Nu aş vrea să o dau în bară înainte de încoronare.
Fie ca Domnul să fie în sufletul meu şi pe buzele mele ca să-mi mărturisesc păcatele
liber în numele tatălui, al fiului şi aş spiritului sfânt. Amin.
- Tatăl nostru care eşti în ceruri... - Fie împărăţia ta... Oh, la dracu cu asta.
Vrei să-mi auzi păcatele da sau nu?
Îţi cunosc păcatele foarte bine, lord Lord Francisco del Ruiz.
Sau ar trebui să-ţi spun don Isaac de Cordoba?
- Asta ar trebui să fie amuzant? - Voiam să văd dacă mai ştii să faci
o mărturisire creştina corespunzătoare. - Cum îndrăzneşti să-mi vorbeşti aşa?
- Cine eşti tu? - Sunt o voce din trecut.
Ştiu cine eşti şi de unde vii. Reţine ce-ţi spun: va trebui să ajungi la o înţelegere
cu mine dacă nu vrei să pierzi totul.
- Am terminat. - Uită-te la tine. Abia respiri ca o văduvă bătrână şi bolnavă.
- Te-a recunoscut? - Mi-am modificat vocea.
- Nu sunt prost. - Juriul încă nu a ajuns la un verdict.
Bine. Nu va ştii că a fost unul dintre noi 10.
În ce-l priveşte, şantajistul putea fi oricine de pe liste.
Sunteţi siguri că este bine să folosim listele pentru asta?
Ai îndoieli?
Voiam doar să reamintesc că acele liste înseamnă ceva pentru noi toţi.
Sugerezi că restul lumii ar trebui să
profite în timp ce noi rămânem în mod magic
imuni la lăcomie. Trebuie să ne facem griji pentru tine?
Este tocmai pentru că listele ne afectează pe toţi cei din camera asta, întreg satul.
Suntem protejaţi de anonimat. Presează-l până când ne acceptă cererile.
Până când va împărţi cu noi noi noua lui putere.
Şi averea lui.
Este drept.
2 ANI MAI TÂRZIU
Este târziu, de ce nu vă duceţi acasă?
Mă pot ocupa eu, domnule.
Bucuraţi-vă! Azi sărbătorim încoronarea noului nostru guvernator!
Lord Francisco del Ruiz!
Te-ai întors şerife?
Este o noapte frumoasă doamnă mea, nu crezi?
- Plecaţi. Lăsaţi-ne. - Da domnule.
Ce vor crede oamenii?
Cine ar fi suficient de nebun să umble pe aici la ora asta?
- Vino şi sărută-mă. - Dacă săruturile sunt tot ce vrea majestatea ta...
atunci ar trebui să se întoarcă la soţia lui.
Majestate! Asta este rochia mea de duminică.
Îţi voi cumpăra 10, 20 de rochii ca asta.
Vino la mama.
- Ce dracu? - Îmi cer scuze că v-am întrerupt.
Sunteţi cumva ducele José de Santa Fe?
Chiar sunt ducele José de Santa Fe, conte de Sinquenta şi Dolta Blanca.
Acum că ştii cu cine ai de-a face, cară-te de aici.
Unde eram, doamna mea?
De ce eşti încă aici? Este târziu, du-te acasă la soţia şi copii tăi.
La o parte!
- Ce s-a întâmplat? - Paznicul de noapte a dat peste ei.
Cadavrele nu aveau să plece niciunde,
aşa că m-am gândit că ar fi mai bine să nu te deranjez pe tine şi soţia ta la ora asta.
- Litera D. - Cine a făcut asta voia să-ţi lase urma.
- I-am găsit şi gărzile, domnule. - Avea gărzi?
Credem că erau 4. Este greu să-ţi dai seama, au fost măcelăriţi rău.
- Cine este? - Este ducele de Santa Fe, domnule.
- Cunoşteam una dintre gărzile lui. - I-a spus cineva ducesei?
Ţinând cont de circumstanţe, mă refer la femeia de aici, nu ştiu dacă ar trebui.
- Nu atinge nimic până când mă întorc. - Domnule, eşti sigur că ar trebui să pleci?
În starea în care eşti.
Puţei veni într-un moment mai bun. Şi te puţei aranja mai bine.
Ai face bine să ai o explicaţie bună sau mă voi plânge guvernatorului.
- Am... - Iar ai băut.
Era întins aici într-o baltă de sânge. Jur pe onoarea mea.
Unde este? Data viitoare
jură pe ceva de valoare.
Locul era mai curat decât veselă
guvernatorului. Am arătat ca prostul satului.
- Ce ai făcut cu cadavrele? - Ce cadavre?
Eminenţa ta, inchizitorule, ce poate face Domnul pentru tine?
Am auzit de discuţia ta cu ducesă. Am auzit că ai o imaginaţie bogată.
Inchiziţia nu are nici o jurisdicţie asupra acestei probleme.
Nu este nici o problemă. Cu excepţia timpului ce l-ai petrecut în cârciumă.
Nu este un loc pentru un ofiţer al legii.
Trebuie să-ţi păstrezi capacitatea de a vedea lucrurile clare.
Ar trebui să ai mai multă grijă de tine.
- Nu am mai văzut ceva asemănător. - Spune-ne mai mult.
- Ruy, te rog nu speria copii. - Tată, te rog.
- Bine, deci... - Ceva de mâncare doamnă?
Supă. Şi nu-mi mai spune doamnă.
Mă bucur să te văd Ruy. Începusem să uit cum arăţi.
- Am lucrat până foarte târziu. - A devenit un obicei la tine
să lucrezi până foarte târziu.
Şi pentru ce era agitaţia?
Fiul tău voia să le spună copiilor o poveste de groază.
- Aş vrea eu să fie povesti. - Serios? Măcar să aud şi eu.
Este plictisitor să nu ştii despre ce vorbesc toţi ceilalţi.
- Da, spune-ne. - Este ora de culcare.
- Ar trebui să mergeţi. - Noapte bună îngeri mei.
Am găsit cadavrele unui nobil, al amantei lui şi a gărzilor lui. O baie de sânge.
Iar când m-am întors cu văduvă a fost ca şi cum nu s-ar fi întâmplat nimic.
Poate nu erai într-o stare în care să realizezi ce este real.
Spui că era o amantă. Poate muşamalizau totul pentru a evita un scandal.
- Cine era presupusa victimă? - Ducele de Santa Fe.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
Nu am poftă de mâncare. Ajută-mă până în camera mea.
Ne plac raţele ce stau şi aşteaptă să lovească vânătorul.
- Uite ce s-a întâmplat cu Santa Fe. - Trebuie să facem ceva în legătură cu asta.
- Toate la timpul loc. - Dar şi unul dintre noi ar putea fi atins.
Atunci va rămâne mai mult pentru aceia dintre noi ce vor rămâne.
Îngrijorarea nu te va ajuta. Mâine este
duminică, roagă-l pe Dumnezeu să te ajute.
Crezi că rugăciunile sunt răspunsul la tot?
Desigur.
Marele inchizitor ţi-a spus că nu ai de ce să-ţi faci griji.
Servitorii lui Dumnezeu nu mint niciodată.
Nu râde de mine. Şi nu ar trebui să fi mirat că se întâmplă lucruri ciudate aici.
- Sătul de este destul de necredincios. - Dar liniştit în general. Înainte de azi.
- Ar fi trebuit să nu venim aici. - Au trecut 3 ani.
- Poate că ar trebui să te obişnuieşti. - Nu voi reuşi niciodată.
O să mă revanşez faţă de tine.
Este timpul pentru rugăciunile noastre de seară.
Eretici.
Guvernatorul!
Frumos mod de deplasare. Beneficiile noului post.
Şi ce mai face plantaţia ta de eretici anul acesta?
Mă aştept la o recoltă bună.
Azi ne amintim de suferinţele salvatorului
nostru! De ce a fost el crucificat?!
Cine l-a trimis pe el la cea mai crudă moarte?
Contesă de Jaramillo. Întotdeauna este o plăcere să-ţi vedem frumuseţea.
Ducesă de Santa Fe, ce mai face bunul meu prieten ducele? Sper că nu este indispus.
De loc. Este perfect sănătos şi-ţi trimite salutările lui.
Cu siguranţă nu ar zâmbi dacă s-ar fi întâmplat ceva.
Întrebam cine l-a trimis pe domnul nostru la cea mai crudă dintre morţi.
- Evreii...! - Unde te duci?
- Slujba nu s-a terminat. - Este aceeaşi poveste în fiecare duminică.
Ei vând împărăţia cerului. Oprirea ereziei este responsabilitatea...
Bună dimineaţa contesă de Jaramillo, doamnă.
Putem vorbi în privat?
Suntem în casa lui Dumnezeu, vorbeşte liber.
- De ce nu este soţul tău cu tine? - Este un om ocupat.
Este prima dată când pierde slujba de duminică, sper că totul este bine cu el.
Este bine. Este într-o călătorie. A plecat să verifice moşiile.
- Când l-ai văzut ultima dată? - În dimineaţa asta.
Am luat micul dejun înainte să plece.
Părea nerăbdător?
Pentru numele Domnului, soţul meu este un stâlp al comunităţii.
Aş vrea să continui dacă şeriful nostru nu are nici o obiecţie.
- Goneşte-l, repede. - Litera D înseamnă ceva special pentru tine?
- Este a patra literă din alfabet. - Nimic altceva?
- De ce mă minţi? - Cum îndrăzneşti?!
Ţi-am spus că este într-o călătorie. Îşi verifică minele.
Iubita mea, am ajuns în siguranţă. Îmi lipseşti.
Ruy, mă va ucide soţia mea. De 3 ori săptămâna asta mi-a vomitat cineva pe haine.
SĂ termini înainte de ora de închidere, bine?
Donoso, prietene!
Nu mă aşteptam să te întâlnesc aici atât de târziu.
Toţi ceilalţi se aşteaptă.
Donoso, acesta este un sat murdar.
Nici măcar 40 de zile şi nopţi de ploaie nu ar putea curăţa străzile aşa.
Eu ştiu ce am văzut. Amândoi ştim, nu-i aşa?
Mi-ar plăcea să mai vorbesc, dar trebuie să plec.
Proşti! Numai ce ai venit. Bea ceva.
Bea ceva. Pentru cadavrele ce se evaporă.
Te rog, chiar trebuie să plec. Mă aşteaptă soţia mea.
- Da, domnule. - Vin!
Grădina inchizitorului.
Litera E.
Contele Jaramillo.
Donoso deschide! Donoso!
- Trebuie să vorbesc cu Donoso. - Nu este aici.
Nu a venit acasă domnule.
Contesa de Jaramillo, nu primeşte pe nimeni la ora asta. PLeacă!
- Sau voi chemă gărzile. - Nu va fi nevoie.
- Este prea mult, Ruy. - Cum rămâne cu colierul? Mi l-am imaginat?
Oricine ar fi putut fura colierul ca să pretindă că este mort.
- Chiar şi tu. - L-am văzut.
Este evident că te înşeli.
Crezi că nu l-aş recunoaşte pe omul ce te-a furat de lângă mine?
- Demonstrează-mi contrariul. - Are treburi. Îşi verifică mărfurile.
Carmen, soţul tău este mort.
- Opreşte-te! Nu poţi intra acolo! - Stai departe!
Îmi pare rău. Am încercat...
Nu ştiu ce încerci să faci, dar...
Ce surpriză plăcută.
Datoria ta este să asiguri puritatea destinului nostru.
A mea este...
Ai venit să discutăm despre separarea dintre biserică şi stat.
Interesant concept. Vino în altă zi şi-l vom dezbate.
Doi nobili de frunte au fost ucişi.
Ai vreo dovadă că acele crime au avut loc? Şi nu-mi spune că ai văzut cadavrele.
Să bei în exces este un păcat.
Îţi pierzi sensul realităţii.
Ofiţerii mei au văzut primele victime.
Şi ţi-ai lăsa viata pe mâna mărturiei lor?
Ţi-a mâncat pisica limba?
Ai vorbit cu ei. Nu am nici un motiv să vorbesc cu oamenii tăi.
Eram toţi în biserică când ducesa a citit scrisoarea de la soţul ei.
Ştii la fel de bine ca mine că oricine ar fi putut să o scrie.
Înţeleg. Deci, îţi imaginezi
o conspiraţie elaborată.
Acţiunile unui criminal fără nume.
Este frumos. Cu adevărat frumos.
I-a aparţinut contelui Jaramillo.
Încă mai este acoperit de sângele lui.
Sunt sigur că contele va reapărea în curând.
Şi termină cu fanteziile. Fiule, sunte foarte ocupaţi să facem treaba lui Dumnezeu.
Să verificăm puritatea tuturor marilor noastre familii.
Dacă vrei să-mi mai răpeşti din preţiosul timp
asigură-te că subiectul merită atenţia mea.
Ascunzi o crimă foarte serioasă. Trebuie să dai explicaţii pentru...
Pentru ce? Îndrăzneşti să mă ameninţi pe mine?
Poate că ai fost plecat prea mult şi ai uitat cum merg lucrurile.
- Gărzi! - Dă-mi colierul înapoi.
Domnul să fie cu tine, fiule.
Copilul meu, am încă o sarcină. Contele Jaramillo.
Vino aici! Unde ai fost noaptea trecută?!
Cineva l-a ucis pe contele Jaramillo. Unde erai?!
Uite-l pe contele Jaramillo!
Prindeţi-l!
- Iată-te, nu ai apărut la cină. - Îmi pare rău.
Oamenii vorbesc. SPun tot felul de lucruri despre comportamentul tău.
Nu vreau să ajungă la urechile copiilor noştri.
- Eu doar îmi fac meseria. - Nu poţi schimba ce cred alţii.
Cât aş vrea să fi rămas în Antwirp. De ce te obsedează asta?
Mi s-a oferit o mare şansă. Şerif în propriul meu oraş.
- Acum am devenit o glumă. - Despre ce vorbeşti?
Oamenii mă privesc în ochi şi mint fără frică. Oamenii mei ascultă ordinele altora.
Acestea sunt vremuri dificile, oamenii vor doar să se protejeze.
Dacă nu există lege, nu există ordine. Dacă eu dau greş totul se duce de râpă.
Ruy, nimeni nu aşteaptă atât de mult de la tine.
Exact.
- Dacă voi fi ucis... - Nu vorbi aşa.
Ţi-ai putea continua viaţa de parcă nimic nu s-a întâmplat?
Dacă tu sau copii aţi dispărea, nimic nu ar mai conta pentru mine.
De ce văduvele nu cer dreptate?
Ai fost aici toată noapte, domnule? Pot întreba ce faci?
Cercetez. Toată lumea pretinde că nu s-a întâmplat nimic, chiar şi văduvele.
Cu siguranţă nu poţi crede că ele sunt implicate, sunt doamne.
Ce cărţi sunt acestea, domnule?
Tratate între familiile nobiliare din Spania.
- De când ai devenit interesat de subiect? - Friar Anselmo este interesat de crime.
Inchiziţia este obsedată de originea fiecărei familii.
Aveam nevoie de un loc de unde să încep.
Te rog şerife, nu primeşte pe nimeni la ora asta.
Du-te şi adu-o.
- Nu sunt datate. - Despre ce vorbim domnule?
Tablourile. Şi toate par să fie în acelaşi stil.
Ceea ce este ciudat ţinând cont că unii dintre
ei trebuie să fie morţi de peste un secol.
Bogaţi sau săraci, toţi ne iubim copii.
Este cea mai puternică forţă a naturii.
Şeriful este aici.
- Presupun că ai venit să-ţi ceri scuze. - Aşteptam să ceri o investigaţie
legată de dispariţia soţului tău.
Dar în schimb tu participi la şarada asta cum că ar fi încă în viată.
Pare că moartea soţului tău nu înseamnă nimic pentru tine.
- Ceea ce este greu de înţeles dacă nu... - Dacă nu ce?
Dacă nu cumva ai ceva de ascuns.
Contesă Jaramillo, am nevoie să-mi explici anumite iregularităţi.
Aici sunt trecute toate tratatele de alipire dintre nobilii spanioli.
Am căutat familia Santa Fe. Numele lor nu apare niciodată.
Ciudat pentru o familie atât de puternică, nu crezi?
Nu este treaba mea, ar trebui să-i întrebi pe ei.
Apoi am căutat numele tău şi al soţului tău.
Amândouă presupunându-se că sunt legate de familia regală.
Ce vrei să spui cu presupunându-se?
- Nimic. - Originea noastră este impecabilă.
500 de ani de sânge nobil. Doar priveşte toate aceste portrete.
Da, tocmai le discutăm cu asistentul meu.
Ce culori vii. Nu par să
fi fost afectate de timp.
Am pus un artist să refacă originalele.
De ce să le schimbi pe cele vechi cu unele noi?
Îmi imaginez că originalele sunt de neuitat.
- Pot să le văd? - Sunt în palatul soţului meu din Madrid.
Cum explici absenţa ta din aceste cărţi?
În ziua când te hotărăşti să faci o cercetare
serioasă, te rog să consulţi cărţi serioase.
Nu aceste cărţi cu minciuni.
Acestea sunt cele mai recunoscute pentru subiectul ăsta.
Dacă-mi permiteţi domnule, trebuie să fiu de acord cu contesa.
Verificarea unui arbore genealogic a devenit ceva foarte laborios.
Sunt mulţi şarlatani care ar scrie orice.
Va trebui să te duc la un călugăr benedict un prieten al meu.
Care are multe manuscrise ce spun adevărul.
Aici sunt. Tratat despre genealogie.
Chiar şi Friar Anselmo le foloseşte pentru cercetarea lui.
Ce nume să caut? Santa Fe şi Jaramillo.
Aici este. Duce Jose de Santa de. Conte de Conquesta.
Îi cunosc titlurile. Care-i sunt strămoşii?
Un nume ilustru. Fiul lui Roberto
de Santa Fe şi ladi Infanta de Albă.
Nepotul lui Jose de Santa Fe.
Imposibil, eu nu am găsit nimic.
Arată-mi contele şi contesa.
Conte Raul de Jaramillo, fiul lui Pablo de Jaramillo,
ducesa de Linares. Verişoara de gradul I cu regele.
- Bine, bine. - Să continui?
Văd că eşti cu vechii tăi demoni.
Credeam că am găsit ceva, dar mi-a fost luat din mâini.
Dormi, un suflet obosit nu-şi găseşte niciodată calea.
Mamă, m-am născut aici şi totuşi mă simt ca un străin.
Când ai plecat arai un băiat. Acum te-ai
întors cu o soţie frumoasă, cu copii
acum eşti şeriful oraşului. Sigur că mulţi îţi poartă pică.
Simt că este o limbă secretă pe care eu nu o pot descifra.
- Fiul meu. - Dacă-ţi cer să-mi spui
istoria familiei noastre...
ţi-am spus care-ţi sunt strămoşii de 100 de ori.
De Mendoza de Tavar duce de Catillia.
- Bine. Ştiu pe de rost. - Atunci de ce întrebi?
Venim dintr-o familie nobiliară mică şi totuşi
ştim fiecare detaliu al trecutului nostru.
Jaramillo şi Santa Fe sunt amândouă familii importante.
Nu sunt incluse în multe cărţi despre subiectul ăsta.
- De ce cauţi lucruri ce nu te privesc. - Fiecare aspect este treaba mea.
Atunci caută în cărţile adevărate, du-te la călugării benedicti.
- Asta a spus şi Donoso. - Şi?
Şi este ca şi cum am avea 2 versiuni ale istoriei.
Cum puteţi fi amândoi atât de siguri că acelea sunt cărţile corecte şi nu celelalte.
Este evident că adjunctul tău şi eu suntem interesaţi în mod serios de trecutul nostru.
- Ar trebui să înveţi de la el. - Iar începem.
Limba secretă. Dintr-o dată toată lumea este expertă în genealogie.
Originea noastră este totul.
- A descoperit cărţi ce nu ar trebui să existe. - Cărţi ce ne-ar distruge planurile.
Cărţi ce ar putea cădea în mâini periculoase.
Cum ar fi preotul acela zelos şi dezgustător.
Şi ce propuneţi să facem? Aţi uitat în ce lume trăim?
Putem folosi listele să ne protejăm,
dar pot fi folosite şi împotriva noastră
cu consecinţe teribile. Vom face ceea ce spun eu.
Şi ce facem cu prostul acela de şerif?
Este un om ce nu se teme de consecinţe. A fost plecat atât de mult,
încât practic este un străin. - Are mijloace la dispoziţia lui.
Şi oricât de ignorant ar fi este totuşi foarte aproape de sursă.
Ai dreptate.
- Ce faci, domnule?! - Cărţile, cărţile!
- Mulţumesc. - Unde te duci, domnule?
- Să-l văd pe guvernator. - Excelenţa sa nu va vrea să fie deranjat.
Tu stai aici.
Exact, un măgar!
O broască. O pisică.
Drăguţa pisică. Domnul meu, ce putem face pentru tine?
- Majestate. - Arăţi îngrozitor.
Unde ai fost. Da, iată. Raţă cu portocale.
Bine. Hai să o văd pe cealaltă, hai să o văd. Să o văd.
Cu homar. Monica dă-te jos!
Mânica, eşti foarte conservator azi, nu-i aşa?
Îi voi spune bucătarului că nu eşti de acord cu selecţia lui.
- Nu, nu contează. - Domnule.
Ia loc. Pregăteşte un loc pentru onorabilul nostru şerif.
Mulţumesc domnule, dar am mâncat.
Bine, ia loc. Ia loc, ia loc.
Hai! Ce aşteptaţi?!
Gustaţi din toate!
O vacă.
- Domnule. - Va trebui să vorbeşti mai tare!
- Sunt cam tare de urechi. - Domnule, ceva s-a...!
Încearcă rata!
- Nu este rău pentru o reţetă străină. - Delicios.
Şi trufele?
Ca mâncarea pentru îngeri.
Ador simţul umorului tău.
Trebuie să vii mai des, curtenii pot fi aşa plictisitori.
Domnule, ceva groaznic se întâmplă!
- Este neplăcut? - Mă tem că da.
- Tragic, sângeros? - Da, domnule.
Atunci scuteşte-mă. Nu-mi place să aud veşti neplăcute
în timp ce mănânc.
Moartea eternă. Nu-i cel mai bun?
- Excelenţă! - Încerc să mănânc!
- Dar sunt... - Te-am angajat, şerife! Fă-ţi treaba!
Şi lasă-mă pe mine în pace. Şeriful
a terminat de mâncat. Du-l afară.
Un evreu. Nu, nu-mi place
asta. O maimuţă în călduri.
Şi acum împerecheză-te cu lord Horace.
- Tată! - Tată!
Dă-mi un pupic. Dă-mi un pupic.
- Şi acum mergeţi în camerele voastre. - Dar vreau să stau cu tine.
Te rog, du-i.
De ce te uiţi aşa la mine? Încetează, copii nu dorm.
- Te iubesc. - Te porţi ca un animal.
Suntem soţ şi soţie.
Păi, ce mai aştepţi? Credeam că asta vrei.
- Nu aşa. - Nici eu.
Nu, nu! Deschide uşa!
Deschide, te rog!
Veniţi aici! Veniţi, veniţi.
Îmbrăcaţi-vă, întârziem la biserică.
- Dar mamă... - Nu-ţi fă griji, ne jucăm după slujbă.
Acum mergeţi, mergeţi!
Trebuie să ne spovedim după slujbă, mă simt murdară.
- Isabel, nu s-a întâmplat nimic. - Dar intenţia era acolo.
Dacă voiai o curvă, poate ar fi trebuit să te căsătoreşti cu prima ta dragoste.
Ea cu siguranţă nu pare să aibă aceleaşi constrângeri morale.
Santiago, ai face bine să fi gata imediat, slujba trebuie să înceapă.
- Nu-mi găsesc pantofii negri! - Foloseşte-i pe cei maro.
- Lasă-l să-şi găsească pantofii negri. - Nu vreau să pierd începutul.
- O ştii pe de rost. - Fiecare cuvânt este sfânt.
Acesta este un avertisment, un exemplu pentru
toţi cei ce rămân fără credinţă faţă de Cristos!
În fiecare duminică ne amintim suferinţele salvatorului nostru.
De ce a fost sacrificat? Cine l-a trimis
fără milă la cele mai crude dintre morţi.
Aşa cum spuneam, cine la trimis pe domnul nostru la cea mai crudă dintre morţi?
Evreii! Urmaşi ai unei credinţe
false ce sunt dispuşi să sacrifice
pe oricine pentru a preveni venirea împărăţiei cerurilor.
Abia dacă am vorbit de când te-ai întors, acum toată atenţia asta. Mă simt flatată.
Ana de Toledo, 1510-1529. Atât de
tânără. Ce crezi că a ucis-o, dragostea?
Era o prostituată şi a fost ucisă
de un client care era atunci primar.
Explicaţia mea este mai romantică. Tu nu vezi decât partea raţională a lucrurilor.
- Păcat, nu-i aşa? - Ce s-a întâmplat cu tine?
Erai atât de creativ, de seducător...
Cineva m-a adus cu picioarele pe pământ.
Ştii pe cineva al cărui nume începe cu literele D şi E?
Desdemona, Deborah, Deus. Pari să tânjeşti după ceva.
Imaginează-ţi disperarea care-ţi devorează voinţa, sufletul.
Te temi că ţi s-ar putea întâmpla asta? Să
fi îndrăgostit nebuneşte fără reciprocitate?
Am căsătorie fericită, mulţumesc.
Ironic, nu-i aşa? Cea mai rea singurătate
este să fi cu cineva şi totuşi să te simţi complet singur.
- Literele D sau E. - Dorinţă, Eşec.
Demon. Pari să te joci jocuri de copii.
Şi mie îmi plăceau. Îţi aminteşti?
În ce joc suntem implicaţi noi?
Se spune că statuia asta face minuni. Îţi poate face fanteziile să devină realitate.
- Care este cea mai secretă fantezie a ta? - Să primesc un răspuns sincer.
Ce risipă pentru miracol.
Am metode de ai face pe oameni să vorbească.
Cu siguranţa ţi-ai pierdut talentul. Fantezia mea este mai implicată.
- Vrei să ştii? - A încetat să-mi pese cu mult timp în urmă.
Suntem într-un loc sacru, minciuna este un păcat.
Suntem în război, destinul
sufletelor noastre este în joc.
S-ar putea să se fi atentat la viaţa guvernatorului.
- Nu poţi intra şerife, nu este bine. - Dă-mi drumul.
- Îmi pare rău, i-am spus să nu intre. - Nu contează. Poţi pleca.
Îţi faci griji pentru sănătatea mea, ce drăguţ. Nu ai de ce să-ţi faci griji.
- A fost doar un accident. - Un accident?
Da. Am fost rănit de câteva gărzi ale mele în drum spre biserică.
Testau arme noi şi au ţintit puţin cam sus.
Asta este o problemă serioasă. Îţi cer permisiune să vorbesc cu gărzile tale.
Sugerezi că gărzile mele de încredere au încercat să mă omoare?
Absurd.
Lucruri ciudate se întâmplă în oraşul nostru.
- Nu pot trece cu vederea. - Chiar la timp. Începeam să devin deprimat.
Vreau să fi o oaie. Puţin mai sus.
- Excelenţă, te rog. - Foarte bine, poţi să vorbeşti cu ei.
- Şi apoi nici un cuvânt, este clar? - Da, domnule.
Poţi pleca. Du-te după şerif.
Muşcă-l! Condu' până afară!
Ajunge.
NImeni nu s-a deranjat să cureţe de data asta. Au lăsat chiar şi gloanţe.
Voiaţi să vorbiţi cu noi?
Da. Unde eraţi când a avut loc accidentul?
Ne încercam noile arme. Am fost luaţi prin surprindere de ricosajul puternic.
Gloanţele au trecut dincolo de zid.
Vreau să văd locul exact.
- Gloanţele au trecut peste zidul ăsta? - Da.
- Voi vă consideraţi ţintaşi? - Ne antrenăm în continuu.
De aici până la zid aveţi cam 100 de m.
De la zid până unde era guvernatorul cam 30.
Aceste arme sunt imprevizibile.
Arată-mi.
Lasă-mă să încerc şi eu.
- Trebuie să-ţi ţii picioarele drepte. - Ai nevoie de altceva?
Aş vrea să vorbesc cu gărzile ce-l protejau pe guvernator.
- Ce cauţi? - Glonţul pe care tocmai l-a tras gardianul.
Ar putea fi oriunde. Ai auzit când a spus că armele acelea sunt imprevizibile.
3 oameni trag din cealaltă parte a zidului şi toţi îl nimeresc pe guvernator?
- Uite-l. - De unde ştim că ăsta este glonţul
pe care tocmai l-a tras şi nu unul de ieri?
Acesta este cel pe care l-am tras eu, acesta este cel pe care tocmai l-am găsit.
Sunt identice. Acestea sunt cele pe care
le-am găsit mai devreme lângă petele de sânge.
- Nu au aceeaşi mărime. - Crezi că nu a fost un accident?
Gărzile af fost trimise cu un pachet în capitală.
Grozav portret, părinţi mei. Frumos cuplu, nu credeţi?
- Văd că te simţi mai bine. - Da, aşa cum ţi-am spus.
A fost doar un accident prostesc.
Unele lucruri indică altceva.
Hai, de ce ar vrea cineva să-mi facă rău mie?
Sunt convins că este o conspiraţie. Azi au ratat, mâine poate nu o vor mai face.
De unde ai scos toate prostiile astea?
Ce a spus paznicul tău nu are sens.
Iar gloanţele pe care le folosesc ei nu sunt ca cele de la locul faptei.
Apoi gărzile tale de corp au dispărut înainte să pot vorbi cu ei.
Dragul meu băiat începi să mă oboseşti. Eşti mai rău decât bufonul meu.
Aceştia sunt cei mai buni oameni ai mei.
I-am trimis cu aurul cum fac în fiecare lună.
Dacă sunt cei mai buni oameni ai tăi, de ce să te desparţi de ei acum?
- De ce nu? - Pentru că cineva i-a omorât pe
ducele de Santa Fe şi pe ducele de Jaramillo.
Pentru numele lui Dumnezeu, sari jonglează, fă ceva, orice!
Au fost măcelăriţi precum câinii. Li s-au crestat litere pe piept.
- De ce nu am fost informat de asta? - Am încercat să-ţi spun ieri.
Dar este scandalos. De ce nu au venit văduvele la mine?
Cred că se tem.
Cetăţenii acestor provincii nu ar trebui să aibă de ce să se teamă.
De aceea te-am adus tocmai din acel oraş uitat de Dumnezeu.
Cineva cu un ochi obiectiv.
Aşa că curăţă mizeria asta, sau vei suferi consecinţele!
Sunt oprit de un zid de tăcere. Văduvele pretind că nu s-a întâmplat nimic.
- Chiar şi Friar Anselmo... - Friar Anselmo?
Duceţi-mă în patul meu!
4 sunt morţi deja şi 2 dintre ei sunt din rândurile noastre.
Nu ne putem permite să mai aşteptăm.
Iar şeriful pune nişte întrebări foarte deranjante.
Dar dacă într-o zi şeriful acela bun de nimic vă găsi lista? Atunci ce ne facem?
Şi-ar putea da seama de tot. Secretul ar putea fi expus.
- Ne-ar putea distruge pe toţi. - Dacă tu nu vei face nimic
- atunci noi va trebui... - Ce veţi face voi?
Sunteţi dispuşi să vă mânjiţi mâinile de prinţişori?
Nici unul dintre voi nu are curajul să ducă asta la capăt.
Sunt atât de multe în joc şi totuşi tremuraţi ca găina înainte vulpei.
Ce facem în legătură cu ceilalţi de pe listă? Sunt îngroziţi.
Cine ştie ce vor face ca să se protejeze.
Nu ar fi mai bine să-i alertăm ce se întâmplă de fapt?
Ce vă pasă vouă dacă trăiesc ceilalţi sau mor?
Vreţi să împărţiţi răsfăţurile? Nimeni în afara acestei camere
nu ştie spre cine se îndreaptă vărsarea de sânge.
Ei nu ştiu decât ce le spun eu.
În ochi lor eu sunt total detaşat de evenimente.
Ei nu ştiu decât că totul are legătură cu
listele ceea ce bagă frica de Dumnezeu în ei.
Îi face pe sătenii aceia prosti aliaţii noştri nebănuitori.
Îi face să ne ajute să curăţăm mizeria şi le ţine gurile închise.
Unde ai fost? Unde este ciocolata mea caldă?
Asta a fost livrată de un mesager.
Un copil ce arăta ciudat.
Nu voi înceta până când nu vei accepta condiţiile!
Ducesă Santa Fe. Litera R.
Unde este? La naiba!
Nu este aici. Hai, luaţi-i de aici.
Luaţi cadavrele astea de aici, acum!
Curăţaţi tot sângele, tot.
- M-ai chemat, domnule? - Da. Minunată dimineaţa, nu crezi?
- Minunată. - Ia loc.
- De ce întrebaţi, domnule? - De ce nu ar trebui să o fac?
Doar nu te-ai trezit în mijlocul nopţii, nu?
- De ce aş face-o? - Dacă ai o conştiinţă curată
dormi ca un copil. Nu-i aşa?
- Câţi ani ai lucrat pentru mine? - Trei.
De câte ori mi-ai salvat viaţa? De 2, de 3 ori?
- Este o onoare să... - De câte ori?!
- De cel puţin 4 ori. - Îţi voi da o şansă să-ţi salvezi propria ta viaţă.
Cred că căutai asta.
- Nu ştiu ce este asta. - Te-am văzut căutând cadavrele.
Te-am auzit dând ordinele.
- Am alte mijloace să te fac să vorbeşti. - Te rog, nu întreba mai mult.
De dragul meu, de dragul nostru.
Poate că aceste nume îţi vor împrospăta memoria.
- Francisco Orosol, Levi Bontolova. - Unde te duci?
Eşti pregătit să vorbeşti?
Sentso, Havier!
Arestaţi-l. Arestaţi-l!
Pentru numele lui Dumnezeu, predă-te!
Nu!
Nu! Te rog, nu!
- De ce este aşa trist? - I-a făcut cineva rău?
- Lăsaţi-l pe tatăl vostru în pace. - Este în regulă.
Santiago, Alexandra, un bun prieten al meu a murit.
- A murit ca ceilalţi? - I-a tăiat cineva capul şi mâinile?
- Încetaţi. - Nu dragi mei.
- Nu l-a omorât nimeni. - Atunci? - Este evident.
- Era bolnav. - Nu, nu era bolnav.
A ales să moară.
Poate cineva să aleagă să moară aşa pur şi simplu?
- Nu înţeleg. - Este târziu, este vremea de culcare.
Doar încă câteva minute.
Nu mi-e foame. Pregăteşte-mi camera.
Ruy, viaţa trebuie să continue.
Cât de negru poate fi un secret pentru ca un om să se sinucidă în loc să vorbească?
Înseamnă că se teme de ceva mai mult decât de moarte.
De ce se poate teme cineva mai mult decât de moarte?
Atât de multe lucruri.
Merită să mori pentru lucrurile astea? Le-ai mai văzut?
Oamenii nu mor aşa pentru nimic.
Sunt unele mistere ce nu trebuie descoperite.
- Datoria mea este să aflu adevărul. - Datoria ta este să-ţi aperi familia.
- Şi tu. Spune-mi ce ştii. - Nu mai cercetă.
- Diavolul ţi-ar putea apărea în cale. - Este prea târziu.
Diavolul s-a trezit deja în mine. Nici măcar Friar Anselmo nu mă poate opri.
- Nu mai da vina pe Friar Anselmo. - Atunci pe cine să dau vina?
- Te rog, ajută-mă. - Dragul meu copil...
- Dacă aş ştii ceva ţi-aş spune. - Atunci ce este cu ghicitorile?
Sunt bătrână, am văzut mult rău la viaţa mea.
Poţi să mă ierţi?
Despre ce era vorba?
Încercam să-mi dau seama de ce s-ar putea teme cineva mai mult decât de moarte.
Evident de moartea şi durerea familiei lor.
Ce cauţi aici? Nu eşti bine venit.
Unde-ţi sunt manierele? Invită-l să intre.
Graţiela, datoria noastră este să găsim adevărul.
- Dacă mi-ar fi spus totul nu s-ar fi întâmplat nimic. - Dumnezeule.
Nu poate fi atât de simplu.
Te rog iart-o, este supărată cum este şi normal.
- Desigur. - Vrei să ni te alături, mâncam?
Dacă-mi lipseşte ceva din copilăria mea este o şuncă bună.
- Te deranjează dacă mănânc? - Te rog.
- Ce pot face pentru tine? - De ce se temea fiul tău?
- Nu înţeleg. - Are inchiziţia ceva împotriva voastră?
- Absolut nu. - Împotriva lui?
Sigur că nu, era creştinul perfect.
- Este evident că avea ceva de ascuns. - Nu am nimic să-ţi spun.
La fel ca fiul tău. Îţi duci secretul în mormânt.
Sunt surprins. Mă ameninţi?
Nu, doar vreau să ştiu ce este mai rău decât moarte.
- Multe lucruri. - Asta a spus şi mama mea.
Dar cred că soţia mea avea dreptate. Singurul lucru mai rău decât moartea
este moartea şi suferinţă familiei tale.
Sunt convins că s-a sinucis ca să vă protejeze.
Mi-ai spus că cel mai mult îţi lipseşte din copilăria ta şunca.
Nu, nu fă asta. Am înţeles.
O să ne denunţi?
- Aveţi 2 zile să plecaţi din provincie. - Mulţumesc, d-le Ruy.
Ce păcate ai săvârşit?
Am acordat iertare unei familii de eretici.
- Despre ce vorbeşti? - Care este adevărata mea datorie?
- Să fiu şerif sau creştin. - Amândouă sunt aceeaşi datorie.
Îmi este tot mai puţin clar. Ca şerif trebuie
să protejez cetăţenii ce respectă legea.
- Şi să-i pedepsesc pe criminali. - Ca creştin, trebuie să-i denunţi pe cei
ce încalcă legile credinţei noastre. - Chiar dacă nu au făcut nici o crimă?
Erezia este o crimă în faţa lui Dumnezeu.
În fata bisericii şi în fata societăţii.
Dar dacă aceşti eretici merg la biserică, îţi plătesc taxele,
contribuie la comunitatea noastră şi singura lor crimă le sunt jurămintele.
Despre cine vorbeşti. Trebuie să-mi spui dacă ai descoperit vre-un eretic.
- Ce ar trebui să facem cu ei? - Să fim nemiloşi.
Erezia distruge totul. Este datoria ta.
Noapte bună părinte.
De ce nu dormi?
Am descoperit de ce se temea Donoso să vorbească.
- Nu ai încredere în mine. - El şi familia lui au sânge evreu.
- De unde ştii? - Tatăl lui Donoso şi-a pregătit o cină cu şuncă.
A mâncat totul în afară de şuncă.
Ştii regulile evreilor legate de carnea de porc.
Ai vorbit cu preotul? Ce ţi-a spus?
Că cel ce ucide un eretic va fi recompensat în rai.
Are dreptate. Erezia este cel mai rău dintre păcate.
- Mai rău decât crima? - Fără îndoială.
Datoria mea este fată de societate nu faţă de biserică.
Cum le poţi separa una de cealaltă. Hai să dormim, vom vorbi mâine cu preotul.
Îţi va libera inima şi sufletul.
Dormi tu, eu voi face o plimbare.
- Cum te pot înveseli? - Bea ceva cu mine.
Soţiei mele nu-i place... Ce naiba.
Este greu să-ţi pierzi prietenul aşa.
- Cine ar fi crezut. - Crezi că sunt un şerif bun?
Îţi aminteşti când eram copii şi am fost acuzaţi că am furat o monedă de aur?
Când te-au bătut pe tine cu cureaua nici măcar nu ai ţipat.
Ai acceptat pedeapsa pentru mine. Pentru cel mai bun prieten al meu.
Cel mai bun şerif pe care l-a avut satul vreodată şi cel mai bun client al meu.
Nu, prietenia te vindecă mai bine decât vinul.
- Contele Viegos de Salvatera. - Ce vrei conte Viegos?
Nu eu sunt. Este numele proprietarului colierului.
Dacă aş fi fost aici să te omor, aş fi făcut-o când nu te uitai.
Sau noaptea trecută când ţi-am lăsat semnul acela frumos pe gât.
- De ce nu m-ai omorât? - Nu mi-a ordonat nimeni să o fac.
- Cine ţi-a ordonat să-i omori pe ceilalţi? - De ce nu vorbim stând mai comod?
Vin?
Friar Anselmo se află în spatele a toate astea?
Nu putem vorbi cu gâturile uscate.
- Bea un brandy. - Nu beau cu criminalii.
Înţeleg. Bei cu gărzi, cu duci, conţi, preoţi şi alte ranguri,
dar totuşi nu vrei să bei cu un mercenar ungur umil şi ce munceşte din greu.
Măcar ia loc şi scuteşte-mă de o durere de gât.
Cercetarea ta încăpăţânata a călcat pe prea multe degete.
NOapte trecută am vrut să-ţi las o impresie puternică care să te oprească,
dar nimic nu pare să fie suficient.
Dacă aş fi în locul tău aş lăsa totul baltă.
- Voi pune să fi arestat şi torturat. - Da, dar în primul rând...
va trebui să mă prinzi iar în al doilea rând, aş muri înainte să scot un cuvânt.
Nu ca să protejez pe cineva ci pentru că dacă aş vorbi, aş fi ucis oricum.
Şi în moduri cu mult mai brutale decât ai putea visa tu.
Şi în ultimul rând, oricum nu ar ajuta la nimic. Eu sunt doar un mercenar angajat.
Oricine este în spatele a toate astea pur şi simplu va angaja pe altcineva.
- Delicios. - De ce atâta cruzime?
Toţi avem un mod unic de a nea exprima.
Unii pictează, unii compun, alţii...
A fost cu adevărat o plăcere.
- Ce înseamnă literele? - Mi-ar plăcea să-mi asum acel detaliu grozav,
dar trebuie să recunosc că mi s-a ordonat să fac asta.
Înainte să uit.
Ai deranjat foarte mulţi oameni, ar trebui să verifici ce face familia ta.
Şerifule! Şerifule!
Fie ca diavolul să te distrugă pe tine şi familia ta!
- Poţi să ridici banii în după amiaza asta. - Ce bani?
Jumătate din proprietăţile acestor eretici îţi aparţin pentru că i-ai denunţat.
- Eu nu am denunţat pe nimeni. - Dacă toate familiile ar fi ca a ta,
am scăpa în curând de fiecare criminal ascuns.
- Ce se va întâmpla cu ei? - Asta este treaba lui Friar Anselmo.
Sufletul tău este curăţat de păcat. Mi-am făcut datoria în numele întregii familii.
Asta este doar o mică porţie.
Unde este? Poate că asta va fi mai convingător.
- Dă-le drumul! - Cum îndrăzneşti să întrerupi activitatea secretă a Inchiziţiei?
Dă-mi drumul! Nu!
- Criminalule! - Vă rog escortaţi-l pe dragul nostru şerif afară din cameră.
Condu-l părinte.
Să vedem dacă tu vei fi puţin mai dispus să-mi spui unde este lista.
Te rog şerifule, nu poţi intra! Şerifule, te rog.
- Trebuie să vorbim. - Nu este nevoie să pleci.
Nu venise-i să vorbeşti? Vorbeşte.
Recunoşti vreunul dintre nume?
Nu.
Minţi. Ştiu că are legătură cu moartea soţului tău şi cu...
De aceea ai venit. Mi-a fost foarte greu când ai plecat la Salamanca.
- Carmen, oameni mor din cauza asta. - Mi-a frânt inima.
Ţi-am frânt-o? Te-ai logodit la o săptămână după ce am fost trimis de aici.
- De ce vorbim despre asta? - Nici măcar nu ţi-ai luat rămas bun.
O relaţie atât de pasională şi nici măcar un cuvânt.
Ai rupt logodna noastră, nu mi-ai răspuns la scrisori.
Nu mai juca jocuri prosteşti.
- Ce ţi s-a întâmplat? - Nimic.
Ce crezi că faci?
Stai nemişcat.
- Ce este în lista asta? - Mă spionezi când mă schimb în pădure.
- Intri ca o furtună în casa mea, în dormitorul meu... - Spune-mi!
Ani întregi mă priveşti cu dorinţa
şi totuşi când în sfârşit mă deschid spre tine, mă împingi.
Toţi acei ani de dorinţa interzisă, au fost o minciună?
De ce te joci cu inima mea?
Nu! Ajunge!
Nu! Te rog, nu!
Pentru ce este cheia asta? Ştii unde am găsit-o pe asta?
Pe cadavrul ducesei. A avut vreo legătură cu moartea ei?
Ce deschid cheile acestea?
Vei părăsi oraşul în care te-ai născut
fără să priveşti înapoi dacă nu vrei să fi consumată de focul inamicului.
Dar vei păstra cheia de la casa ta ca să te poţi întoarce
dacă vine mesia printre noi şi readuce credinţa.
Ce este asta?
Este doar o chestie fără sens pe care o spunea tata.
De ce scrie dacă va veni mesia şi nu dacă va reveni mesia?!
Cheia asta nu deschide nici o uşă din palatul ăsta sau din toată provincia.
- De ce aş păstra o asemenea cheie? - Ca amintire a unei case frumoase
pe care ai fost obligată să o abandonezi.
Ca să eviţi să fi arsă în focul inamicului.
Despre ce vorbeşti?
Acum ştiu de ce ascunzi moartea soţului tău.
De ce te temi de Friar Anselmo.
Un preot mi-a spus că uciderea unui eretic va fi răsplătită în ceruri.
Dacă aş fi în locul tău aş face exact ce faci tu.
- Ai înnebunit. - Din ce oraş eşti?
La ce sinagogă mergea familia ta?
Ce vrei de la mine? Bani, palatul meu?
- Doar adevărul! - Mă faci eretică,
mă împingi în fălcile iadului.
Nu-mi pasă dacă-ţi schimb scaunele vineri sau dacă nu mănânci carne de porc!
Eu doar vreau să ştiu cine este în spatele crimelor.
- Ieşi afară. Acum. - Voi afla adevărul.
Are lista? La naiba, o are sau nu?
- Trebuie să-ţi văd cărţile imediat. - Desigur, desigur.
Încă mai faci cercetări despre arborii genealogici?
Vrei să găseşti vre-un nume anume?
- Te rog pleacă. - Desigur, desigur.
Nu am fost niciodată aici.
Nimic.
NUMELE FAMILIILOR DE EVREI DIN PENINSULA IBERICĂ
Ereticii evrei din regatul Spaniol.
Elieser. Familie puternică de evrei din regatul lui Aragon.
Sfătuitori ai regelui Fernando.
Frate Gonzales!?
Hai să ieşim de aici!
- De ce? - De ce te-am salvat?
Pentru că cineva mi-a ordonat asta.
Angajatorul meu vrea să te vadă.
Nu voi vorbi cu Friar Anselmo.
Chiar crezi că am devenit prieteni?
Apropiaţi, dar nu suficient.
Hai, nu avem toată noapte la dispoziţie.
Credeam că Friar Anselmo este în spatele crimelor.
Un plan atât de elaborat? Este absurd.
Mulţi oameni mor din cauza acestei liste.
- Ce este în ea? - Conţine informaţii ce te-ar
putea face cel mai puternic om din imperiu.
Ştiu doar că conţine numele unor familii de evrei spanioli.
Şah-mat.
- Am văzut cărţile acestea. - Ţi-l aminteşti pe prietenul tău Donosa?
- Caută-i originea în ambele cărţi. - Familiile de evrei sunt excluse
din cărţile despre descendenţa nobiliară.
- Donoso de Caraal. - Şi lady Francesca de Piedo.
Acum citeşte-o pe cealaltă.
- Nimic. - În 1492
s-a decretat că toţi evreii să fie expulzaţi din imperiu.
Evreilor li s-au dat 3 luni ca să se convertească sau să plece.
2 ani mai târziu, celor ce se convertiseră li
s-a interzis să ocupe orice poziţie influenţa
şi pedeapsa cu moartea. Aşa că ce puteau face evreii
ca să rămână în viaţă şi să păstreze tot ce agonisiseră?
Exista o singură cale. Ascunzându-şi originile.
Atunci sute de cărţi au fost scrise cu noua istorie a familiilor de evrei.
Aşa au apărut 2 variante ale istoriei. Această carte arată adevărul
iar aceasta, să spunem că este creaţia unor minţi inventive.
Iar numele tău excelentă, este ascuns în una dintre acele cărţi?
Oh da.
Uite, Friar Anselmo.
De ce ai crezut că îi persecută atât de brutal pe eretici?
Ca să-şi salveze pielea desigur. Ca să ascundă propriul sânge de evreu.
La fel ca Torquemada care a creat inchiziţia.
Într-adevăr dezgustător.
Dă-mi lista ta. Hai.
Acum urmează-mă.
Un grup de oameni influenţi i-au oferit regelui Fernando o sumă mare de bani.
Cea mai mare care i-a fost oferită vreodată unui rege.
Banii erau buni, dar vezi tu, el avea şi alte motive. Regele însuşi
avea sânge de evreu şi puţină compasiune pentru neamul lui rămasă.
Pe această listă, fiecare familie şi-a scris numele de evreu.
Pe aceasta însuşi regele le-a dat un nume nou.
Un nume de creştin. Dându-ne şi o viaţă nouă.
Când regele a murit a avut loc o vânătoare de vrăjitoare. Sute au fost arşi pe rug.
Inclusiv părinţi mei.
Singura lor crimă a fost că au avut sânge de evreu.
Aceia dintre noi ce au supravieţuit au căutat un refugiu din calea nebuniei.
Vino aici. Ajută-mă să împrăştii astea.
Un mic oraş de provincie departe de ochiul lui Dumnezeu.
O ascunzătoare perfectă.
Şi de ce să nu emigrăm împreună?
Ce putea fi mai sigur decât să trăieşti între cei ca tine.
Dragul meu şerif, când asculţi slujba, aproape toţi sunt pe listele acestea.
- Cu excepţia preotului aceluia zelos. - Atunci ce este cu persecuţia sângeroasă
ce are loc între voi?
Când ajungi la vârf, alţii vor o bucată din prăjitură.
Şi te pot doborî pur şi simplu denunţându-ţi originile.
Acestea au fost cândva listele vieţii. Acum sunt listele şantajului şi al morţii.
Am fost numit guvernator. Un post foarte puternic şi profitabil.
Dacă s-ar afla adevărul despre originile mele, nu numai că mi-aş pierde averea,
dar la fel ca părinţi mei, aş fi ars pe rug.
- Cine te şantajează? - Ar putea fi oricine de pe listă.
- De ce nu le dai ce vor? - Părinţii mei au făcut tot ce li s-a cerut.
Eu m-am supus de când eram copil.
Destul este destul. După asta va urmă altă şi tot aşa.
Eu nu voi fi un sclav.
Aşa că îi omorî pe cei de pe listă unul câte unul.
Când joci şah nu poţi ezita să le iei nebunii, turele, regele.
De ce îmi ascunde toată lumea adevărul?
Pentru că o investigaţie serioasă ar dezvălui adevărul despre toată lumea.
- Am fi condamnaţi toţi. - Dacă investigaţia mea
este atât de periculoasă, de ce nu m-ai omorât pe mine.
- Caută numele familiei tale. - Mendoza.
Acum caută-ţi numele evreiesc de familie.
RUY DE CORDOBA
- De Cordoba. - Acum caută-l pe al meu.
JUDA BEN CORDOBA
De Cordoba.
Vino cu mine.
Aceasta este mama ta. Sora mea.
Dragul meu Ruy, tu eşti singurul meu moştenitor.
De aceea te-am făcut şerif. Ce aliat poate fi mai bun decât familia.
Tu să faci ce trebuie iar într-o zi toate astea îţi vor aparţine.
Friar Anselmo, ştie cine eşti.
Şi că ai lista. Nu se va opri până când nu te va distruge pe tine, copii tăi,
întreaga noastră familie. Trebuie să termini
ceea ce am început eu. - Te aştepţi să-i omor pe toţi de pe listă?
Dacă vrei ca copii tăi să supravieţuiască, da.
Asta este nebunie.
- Va trebui să răspund în faţa cuiva. - Da, în faţa celei mai înalte autorităţi
din provincie, eu.
Dragul meu băiat. Am vrut să-ţi spun asta când erai copil.
Dar mama ta încăpăţânata avea alte idei.
Nu ştiai cine eşti sau de unde ai venit.
Acum eu îţi înapoiez rădăcinile şi o datorie.
Salvarea familiei tale.
A familiei noastre.
Singurul lucru bun legat de faptul că a trebui să ne uităm originile,
este faptul că ne putem bucura de creveţi.
De homar şi de vinul bun.
De ce ai comandat să se cresteze literele D, E, R pe victime?
Am comandat cuvântul latin Desirae.
Trebuie să fi ratat tu câteva crime. Ziua furiei.
Ziua finalului. Raiul şi iadul în cenuşă.
Voiam să strig asta cu voce tare de când am realizat că să te naşti evreu
era o crimă suficientă ca să fi ucis.
Voiam să scriu asta în ebraică.
Dar chiar şi acum trebuie să mă ascund în limba opresorilor mei.
Să sperăm că nu te vei afla în situaţia de aţi dori să strigi acelaşi lucru.
Am vorbit cu lord Francisco. Este adevărat?
El a păstrat portretele noastre, eu am păstrat cheia.
Toţi avem una din asta, Veche, ruginită.
Este cheia la tot ce am lăsat în urmă.
Casa noastră, identitatea noastră.
- De ce nu mi-ai spus înainte? - Voiam să te ţin departe de toate.
Cu cât ştiai mai puţin cu atât mai bine. De aceea te-am trimis de aici ani de zile.
De aceea nu te-ai putut căsători cu Carmen. Ea ştia iar tu nu.
- M-ai făcut să trăiesc o minciună. - O viaţă valorează de o mie de ori mai mult
decât adevărul.
Domnule. Stăpâna, copii, inchiziţia i-a luat.
Nu! Ruy, Ruy, nimeni nu poate fi învinuit pentru asta.
Nici unchiul tău, nici măcar Friar Anselmo.
Atunci cine?
Persecuţia brutală a altora împotriva noastră!
Întoarce fraţilor împotriva fraţilor, copii împotriva părinţilor.
Nu!
Te aşteptam. Este timpul să răspunzi de faptele tale.
Nu mă tem să fac asta, sunt un om cinstit.
Dacă aş fi în locul tău, m-aş teme şi de umbra mea.
Acţiunile tale, au ameninţat bunăstarea acestei comunităţi.
Oameni nevinovaţi în care cei lacomi vor folosi orice mijloace...
... pentru asi satisface dorinţa bestială.
Nu veţi găsi niciodată listele dacă mă omorâţi.
- Niciodată! - Ştiam că ne poţi distruge pe toţi,
odată ce le vei găsi. Familia ta a vrut întotdeauna să le folosească
împotriva noastră a celorlalţi. Nu te vor ajuta la nimic.
- Iar tu eşti mort. - Dar cu siguranţa îţi vor face rău ţie.
M-am asigurat că dacă mor vor ajunge la preot.
Singurul ce nu ştie de ele. Nu-i aşa?
Minte. Familia lui este pe liste.
Sunteţi dispuşi să vă riscaţi viaţa pentru asta?
Şi viaţa copiilor voştri?!
Fă-mi rău şi se va întâmpla aşa cum am spus.
Iar soţia şi copii tăi vor plăti.
Poate va împuşca pe unul dintre noi, dar asta va fi tot.
Îmi pare rău. Copii mei...
Ce vi-a spus? Că toată vărsarea asta de sânge este doar din cauza listelor?!
Vi-a spus ce a început toate astea?!
- Despre ce vorbeşti? - Nu-l ascultaţi.
- Încearcă să vă inducă în eroare. - Spune-le totul! Spune-le despre guvernator!
Spune-le despre...!
- Omorâţi-l! - Dar ai omorât pe unul dintre noi.
Idiotule, el ne va aduce moartea tuturor.
După el!
Nu-l lăsaţi să scape!
Un sfârşit pe măsură.
Îngropat de viu.
Trezeşte-te.
Locul acesta este infectat cu ciumă, trebuie să-l curăţăm.
Ştiam eu că trebuie să fie o greşeală.
Ascultă, unde sunt copii?
A fost groaznic. Friar Anselmo a spus că ai sânge de evreu.
Dar s-a terminat. Putem merge acasă.
Nu putem. Friar Anselmo nu a minţit.
Nu. Nu este posibil.
- Calmează-te. - De ce nu mi-ai spus înainte?
- Nici eu nu ştiam. - Copii mei.
- Sunt blestemaţi. - Fă linişte ne vor auzi gărzile.
- Trebuie să fie distruşi. - Termină.
Originea ta trebuie distrusă.
Eşti nebună? Calmează-te.
- Nu! Ce faci? - Copii mei nu vor trăi în erezie.
Fă linişte, ne pui în pericol.
- Trebuie să mergem. - Nu. Nu!
- Hai. - Nu!
Îngeri mei.
Niciodată nu se va mai întâmpla.
Duceţi-i într-o cameră. Acum!
Puteţi merge cu ea.
- Să-i omor pe toţi cei de pe listă? - Doar pe cei implicaţi direct în şantaj.
Ce-i va opri pe ceilalţi să să năpustească asupra ta cu furie răzbunătoare?
Mă rog că mila mea să creeze o nouă înţelegere între noi toţi.
Şi dacă nu?
Nu există nici o ieşire. Voi fi vânat ca un câine.
Şi la fel şi copii mei.
Îmi voi îmbrăţişa trecutul, voi duce o viaţă dublă.
Va trebui să fie aşa cum trebuia să fie din totdeauna.
Originea ta protejată de originea mea!
Secretul tău protejat de secretul meu!
Juraţi solemn să fiţi o familie creştină bună?
- Da. - Da.
În numele tatălui, al fiului şi al duhului sfânt,
Amin.
Te rog să accepţi darul meu în onoarea căsătoriei tale.
O expresie a noi noastre prieteni.
Domnul meu, fie ca asta să întărească puterea noului nostru guvernator.
Domnul meu.
Excelentă.
- Domnul meu. - Excelentă.
În 1492 evreii a trebuit să aleagă între casele lor şi credinţa lor.
Pentru a rămâne, trebuia să ducă o viaţă dublă.
Creştini pentru lume, evrei pentru inimile lor.
Inchiziţia a fost desfiinţată în 1808. Sute de mii de oameni au fost ucişi
şi până la un milion, goniţi din casele lor.
Urmaşii lor locuiesc pe tot întinsul lumii. Mulţi încă păstrează cu sfinţenie
gheile vechi de 500 de ani de la casele lor strămoşeşti din Spania.
Edictul de expulzare nu a fost anulat până în 1968.