GARFIELD
Enjoy it, my frieds! Fane Babanu'
Ce?
Ce Doamne...
Urăsc zilele de luni!
Pooky, acoperă-mă, intru!
Alei... hop.!
Oh, Frumoasa din Pădurea Adormită trezeşte-te...
Te poţi opri să mă visezi, pentru că sunt aici!
Trezeşte-te! Trebuie să te apuci de treabă.
Nu îmi eşti doar stăpân ci şi cel ce mă întreţine, în principal!
- Acum fi... - Nu acum, Garfield.
Ia-ţi... Doar... bine...
Lasă dulcegăriile. Uşor. Doar...
Vrei să mă iei în braţe?
Încerci să te sustragi îndatoririlor?
Ei bine, asta nu merge.
Cu mine asta nu ţine!
Eu îmi fac exerciţiile, îmi fac treaba.
Doar o bombă rapidă!
- Oh! - 'Neaţa.
Garfield!
Ok, cred că eşti destul de curat acum!
- Fie.. fierbinte, fierbinte! - Ai un prosop aici.
Garfield! Nu!
- E cu aromă de ficat. - Hum... Delicios...
Oh! Oh, ficat!
De fapt este cu aromă de ficat!
Asta a fost un mic dejun bun.
Acum trebuie să scap de dieta cu "Catkin"...
şi să-mi fac rost de un însoţitor grăsuliu.
- Garfield, uite, camionul cu lapte! - Oh, ce băiat, Nermal.
- Camionul cu lapte vine în fiecare zi. - Da, dar poate că de azi nu.
Poate îşi schimbă ruta. Poate că este ultima oară când îl vedem.
Haide, este chiar vis-a-vis. Noi suntem pisici. Ne place laptele.
- Să mergem. - Nu.
- Dar... - Dar nimic.
Eu nu mă agit pentru orice.
Acolo este un cuib de necazuri.
Se pot întâmpla chestii rele. Aşa că eu nu mă duc acolo.
Şi apoi, am descoperit că dacă aştepţi destul de mult...
odată şi odată tot o să se întâmple.
Iată vine lăptarul. Iată vine lăptarul.
- Şi-a pus pantofii, coşul de lapte... - Hei, Normal...
hai să ne jucăm azi din nou de-a astronautul.
- Da? - Da. Îmi place jocul ăla.
- Eşti un astronaut micuţ, aşa de curajos. - Bine.
Pregăteşte-te să intri în nava spaţială, Comandante Norman.
Cum rămâne...cu laptele?
Cine are nevoie de lapte când poţi fii în cosmos?
- Ai o misiune secretă astăzi. - Da?
- Vei explora Calea Lactee. - Ok.
Mă ia cu fiori când intri în micuţa ta naveta spaţială.
Naţiunea îţi mulţumeşte! Pregăteşte-te de lansare!
- Prietene, sunt gata de lansare. - 3.. 2.. 1.
Începe să-mi placă.
Bon voyage.
Priveşte cum plec!
- Nu te uita în jos! - Sunt un vultur care zboară!
Vino la tata, iubito!
Pot să văd totul de aici. Pot să-mi văd casa
Ai lapte?
Pot să văd tot cartierul!
- Asta este frumos. Foarte frumos. - Hei, uite un alt camion de lapte.
Oh, dar asta este şi mai frumoasă.
- Pot să văd... - Misiune îndeplinită, Normal.
Garfield, mai fă-o o dată.
Unde au plecat toţi?
Eşti pe partea greşită a străzii, pisică grasă! Şterge-o!
Şi tu, Luca, eşti pe partea greşită a curbei evoluţiei.
Ok, până aici.
O s-o iei bine de tot astăzi. Am un ţel din a lua-o bine în fiecare zi.
Întrebarea este cum să-ţi arăt că sunt mai deştept?
- Ce? - Să te zăpăcesc cu matematică elementară?
- Ştiu ortografie. - Sau să te distrag cu ceva strălucitor?
- Acum îţi râzi de mine. - Aşa sper. Tu nu eşti deloc amuzant.
Nu ai să vezi ce este mai bun în mine!
- Eu cred că tocmai am văzut... Nu iar raţele alea!
Săritură în spate. Şi am să mă sărut singur.
Dacă am să scap vreo dată de lanţul ăsta, ai s-o încurci.
Atenţie, toată lumea. Nu ştiu cât de sălbatic o să ajungă ăsta.
Ador mirosul de măr cu scorţişoară dimineaţa.
Miroase a... victorie.
Urăsc această pisică grasă.
Am atât de mult timp şi atât de puţine de făcut.
Şoarece!
Nu mulţumesc, sunt sătul.
Prinde-l, Garfield!
Prinde-l, Jon
Totdeauna trebuie să se spargă sau să se trântească câte ceva.
Nimeni nu mai foloseşte otrava.
Aici este mingea mea!
La ce este bună o pisică care nu fugăreşte şoarecii?
Eu nu mă ocup cu fugăritul.
Bine, mă ocup eu de asta.
Ştiu că nu mă auzi, dar ai putea măcar să asculţi?
Louis, ce cauţi tu în casă când Jon este acasă?
Îmi pare rău, Garfield, dar nu am putut evita.
Vezi tu, când te vede, aşteaptă mai multe de la mine. Înţelegi?
Jon are biscuiţii ăia cu alune. Încerc să mă întreţin
- Înţelegi? - Bine înţeles.
Şi tu înţelegi că trebuie să te mănânc.
Oh, bun băiat.
Ştiam eu că poţi dacă chiar vrei!
Eşti cea mai bună pisică pe care o poate avea cineva.
Te-ai mai gustat în ultima vreme?
Nici pentru mine nu a fost chiar o plimbare clasa întâi.
Dispari. Dă-ţi cu pudră vreo două zile, tunde-te şi lasă-ţi barbă.
Tare. Îţi rămân dator, G.
Am o întrebare pentru dumneavoastră. Vă iubiţi pisica?
În sfârşit, înapoi la programul meu normal.
Trebuie să ne asigurăm că mănâncă numai Kibbly Kat
Nu-i aşa, Persnikitty?
Pisica aia este peste tot, TV, ziare, tricouri.
Cine ar vrea o astfel de mediatizare?
- Ei, amice. - Da, lasă vrăjeala. Ce este în pungă?
Ţine minte, fii fericit.
Sunt fericit când sunt cu tine, amestec delicat...
... de pastă de tomate, brânză, carne tocată şi paste.
Garfield, nici să nu te gândeşti.
Aceea este mâncarea mea.
Poate o să ciugulesc puţin.
Mulţumesc, Happy. Şi mulţumesc celor ce ne-au urmărit.
Sunt Christopher Mello. Şi ţine-ţi minte...
Fii fericit.
Ok, taie. A fost bine.
Am terminat.
Dă-mi antialergicele! Dă-mi antialergicele!
A dracu' alergie la pisici!
Vreo veste de la reţeaua de televiziune?
Nu, dar caută un spectacol cu un câine pentru New York.
Spectacol cu un câine! Povestea vieţii mele.
Caută un câine şi am rămas cu o pisică
Credeam că episodul a fost reuşit.
"Credeam că episodul a fost reuşit."
Bineînţeles că a fost reuşit, linguşitorule.
A plăcut celor 50 de gospodine care l-au văzut.
Aici este Walter J. Chapman, în direct de la Haga.
Te rog, domnul Ştie-tot.
... unde s-au întâlnit cu mulţimea furioasă...
Şi toată lumea spunea că eu sunt cel chipeş.
Cel deştept. Şi primul născut.
Şi am ajuns aici: "în direct de la Haga"...
şi eu lucrez cu acest sac de purici la o emisiune matineu din provincie.
Preia legătura, Dan.
Garfield!
Ai mâncat toate patru cutiile de lasagna?
Nu este vina mea! Ele au început.
Ce o să mă fac cu tine?
Iubeşte-mă. Hrăneşte-mă. Nu mă abandona niciodată.
Haide. Să mergem undeva unde îţi place...
şi întotdeauna te simţi răsfăţat şi întremat.
Ah, ştiu! La Chuck E. Cheese.
Mulţumesc.
Nu? La Wendy? Taco Kitty? Nu?
Sunt blocat. Poate pentru tine, la Olive Garden?
Singurele dăţi când îmi părăsesc culcuşul este când Jon mă duce la veterinar.
A făcut-o des în ultimul timp şi se pare că nu are nici o legătură cu mine.
Jon vrea să meargă din motive personale.
Totul este în regulă cu Garfield.
Este doar o pisică fericită, grasă şi leneşă.
Nu este nevoie de o altă părere.
Eu sunt îngrijorat pentru el. - Ştiu că eşti.
Ooh!
Ţii la el mai mult ca oricare alt stăpân pe care-l cunosc
"El" are un nume. Ăsta este un control?
Să-l lăsăm pe Garfield să-şi facă baia. Vreau să vorbim între 4 ochi.
Este aşa de frumoasă.
Ei, domnule patetic, te-ai îndrăgostit de ea încă din liceu.
Vrei să o inviţi în oraş ca ea să te poată refuza şi noi să ne putem continua viaţa?
Trebuie să o invit în oraş.
- Urează-mi noroc! - Ok, du-te tigrule!
Tu eşti cel mai tare, eşti şeful.
Vrăjeşte-o. Arată-i cum vacile mănâncă varza...
ratat fără speranţă ce eşti!
Betty, astăzi putem începe cu puţin masaj suedez...
manichiură, pedichiură, ok?
împachetări cu alge, burete vegetal,
masaj pe burtă,
lustruitul cozii şi la sfârşit trosneşte-mi degetele.
Jon, trebuie să te rog ceva important.
Ceva ce nu aş ruga chiar pe oricine intră aici.
Aşteaptă. Cred că ştiu despre ce este vorba.
- Ştii? - Ştiu.
Şi eu voiam să te rog acelaşi lucru de mult timp!
Eşti sigur că vorbim despre acelaşi lucru?
Da, sunt mai sigur ca niciodată în viaţa mea.
Riz eu sunt gata să risc.
Sunt pregătit pentru...
Mulţumesc.
Un câine!
Un câine. Sunt pregătit pentru un câine.
Bună.
- Cred că te place. - Bună. Mda.
Bună.
Este un jucăuş, un tip mic şi jucăuş, nu-i aşa?
Se numeşte Odie şi nu ar rezista...
dacă ar trebui să trăiască într-o cuşcă.
El are nevoie să fie iubit.
Oh, mulţumesc. Mulţumesc foarte mult, doamnelor şi domnilor.
Nu, poate nu în cartierul meu.
Boomer, eu chiar trebuie să plec.
Trebuie să zbor. Rămâneţi în spatele gardului de protecţie.
V-aţi strâns atâţia ca să mă vedeţi...
dar mă aşteaptă cineva, foarte devotat şi aproape infirm.
Nu, vă rog, nu plângeţi.
Ştiu cum este să nu fii iubit. Adică, voi ştiţi.
Voi încerca să vin în vizită şi dacă nu, voi încerca să vă scriu.
- Pa, pa! - Îl ştie cineva pe ăsta?
Pa, pa la toată lumea. Garfield părăseşte clădirea.
Jon, nu trebuie să faci asta, dacă nu vrei.
Nu, nu. Este în regulă.
Ceva din mine a vrut întotdeauna să ştie cum este...
să ai un animal care chiar să vrea să se joace cu tine.
Eşti un prieten bun!
O întrebare: Eu mai sunt minunat?
Jon, cred că avem aici o mică problemă.
Uh, Jon...
Vreau să-ţi spun că pot să te ajut ca tranziţia să fie mai uşoară
Jon, stă pe locul meu. Jon!
Putem să ieşim împreună. În parc, expoziţii canine...
- Chestii de-astea. - Uh. Jon, băiatule?
Stai puţin... Mă inviţi în oraş?
Jonny, a venit timpul să-ţi iei o alarmă pentru maşină.
N-ai să crezi. Ţi-a intrat în maşină o corcitură.
Garfield, el este Odie. Vine acasă cu noi.
Ai vrut o întâlnire şi te-ai ales cu un câine?
Asta-i rău până şi pentru tine! Eşti aşa de trist.
Nu, nu ducem un câine cu noi acasă.
Eu stau în faţă.
La ce te uiţi, ţăcănitule?
Jon, încă nu este prea târziu.
Repede, întoarce înainte să înveţe unde stăm.
Te rog du acest adulmecător de pantaloni înapoi!
- Te rog. - Haide, Odie. Să mergem.
Asta-i noua ta casă.
Hai, amice.
Jon, mă aveai pe mine, un magnet pentru puicuţe...
şi acum ai un magnet ţăcănit.
Garfield, Jon a adus acasă un câine.
- Sunt conştient de asta, Nermal. - De ce ar face el asta?
Nu ştiu, Nermal.
Mi se pare ciudat...
să aduci un câine într-o casă în care este deja o pisică.
O putem lăsa baltă? Nu-i mare... lucru.
Este doar un gândac terciuit pe parbrizul vieţii mele
Gândac?
Un subnutrit, mirositor, zăpăcit,
terciuit gândac de care o să mă ocup imediat, cu mult entuziasm
- Haide. - Precum vezi, încă sunt favoritul lui Jon.
Pe mai târziu, Garfield. Noroc în chestia cu gândacul.
Haide.
Asta e răzbunare pentru chestia cu ficatul, nu?
Răzbunare. Este nebun.
Asta-i noua ta casă, Odie. Acolo este biroul meu.
Şi acolo este televizorul.
Şi bucătăria.
Vrei să te duci s-o vezi? Bine, du-te să vezi casa. Du-te.
De ce nu-i desenezi o hartă?
Trebuie să rămân calm, asta-i tot.
Jon iubeşte pisicile, nu căţeii.
Asta va dura o săptămână, maxim 10 zile. Cel mult.
Băiete, da' căţelul ăsta e prost de moare.
Este doar un vis urât. Voi închide ochii şi când îi voi deschide...
totul va fi normal, ca înainte.
Asta nu este normal.
Nu te apropia. Extraordinar.
Ploşniţe! Cineva să mă vaccineze, vă rog.
Ăsta e un coşmar.
Am nevoie doar de ceva timp cu adevăratul prieten al omului...
...televizorul.
Nu, nu, nu. Nu, nu, nu.
Ei, nou-venitule, lasă-mă să îţi spun regulile, bine?
Numărul 1: Ăla este scaunul meu.
Dacă te văd că ridici o labă şi o pui aici, trebuie s-o ştergi, prietene.
Foarte bine.
Cred că am un avantaj mental asupra acestui tip.
Lasă-mă în pace! Nu glumesc, Yodel Odie.
Umflă o minge şi vezi-ţi de treabă. Eu sunt ocupat.
Vrei să ne jucăm? Bine. Poţi fi noul meu astronaut.
Urcă-te în găleată şi te vom lansa în cosmos.
Haide, este foarte simplu. Chiar voi arunca mingea ta acolo.
Urmăreşte mingea şi sări în găleată.
Hai, Odie. Uite aşa.
Vino aici, sări direct în găleată şi ajută-mă.
Vino. Nu. Chiar aici, uite aşa.
Nu atinge aia!
Oh, nu.
Houston, avem o problemă.
Odie, dă-te jos de pe găleată.
Vrei să te dai jos de pe găleată, te rog?
Bine, e timpul pentru un joc nou.
Se numeşte "gheara mea în fundul tău"
Vino aici. Întoarce-te aici.
Haide! O să-mi folosesc gheara stângă.
Dacă aş fi avut picioarele mai lungi, te-aş fi prins până acum.
Aşteaptă puţin.
Încetineşte...
Mai, mai, mai. Acum te-am prins, pisică grasă
Ei, Luca. Ce porţi tu este un lanţ nou?
Îţi stă bine. Tu arăţi bine. Ai mai făcut exerciţii?
Aştept asta de ani de zile.
Ani normali sau ani de câine?
Ce se... Pleacă de lângă mine, sâmbure guiţător.
Luca, acesta este Odie. Odie, el este Luca.
Luca, fă-mi un favoare şi mănâncă-l te rog.
- Garfield, eşti bine? - Cred că da.
Luca se pregăteşte să-l mănânce pe Odie la prânz.
Dacă nu era Odie, acum erai jucăria de ros a lui Luca.
Da, el ţi-a salvat viaţa.
- Odie este un erou! - Pentru că nu am fost sfâşiat?
Odie este un imbecil până la înştiinţarea următoare.
Hei, praf de lună...
În locul tău mi-aş alege un covoraş.
Jon nu mă lasă să dorm sus. Niciodată.
Odie... Vrei să dormi în pat?
Bine.
Ce...
Prietene. Bun băiat. Cine-i băiat bun?
Vrei să dormi în pat în noaptea asta?
Da, vreau. Da, vreau.
Cred că o să vomit bucăţi de cat-chow.
Noapte bună, Odie. Noapte bună, Garfield.
Minunat. Urează-mi noroc cu coşmarurile.
Încă o zi distrusă.
Ah, lingău mic.
Stai. Stai aşa.
Nu, jos. Jos, câine prost.
Care parte din "NU" nu ai înţeles?
Împingerea de pe scaun. Of. Nu vreau să mă joc.
Ce ar trebui să spun?
"Mulţumesc că mi-ai salvat fundul de Luca?"
Bine, mulţumesc că mi-ai salvat fundul de Luca. Dă-te jos!
Unde rămăsesem?. Chiar aici. Eram chiar aici
Oh!
Asta a fost o lovitură josnică.
Loveşti pe cineva când nu se uită? Bine.
Scuză-mă. Cred că ai uitat ceva.
Am văzut asta, şi sunt aproape sigur că este a ta.
Ce-mi place să-i fac asta.
Fereşte. Tu nu poţi să faci asta.
Haide.
Aşa e bine. Nu veni pe furiş.
Hai, continuă.
Pleacă cu chestiile asta simpliste de aici.
Ai cumva fundul rupt?
Nu, ar fi cam aşa.
Poţi să faci asta?
Ar trebui ca şolduri din astea să se vândă la magazin. Pe aici, te rog.
Plimb câinele.
Mai repede un pic. Cam aşa.
Ei, uite aici. Fi atent la asta.
Ar putea să meargă.
Probabil trebuia să te antrenezi în garaj...
înainte să te pui cu unul de nivelul meu
Întoarce-te. Haide.
Zboară cu mine. Poate ceva mai dificil?
Ce zici de asta? În faţa uşii.
Hai afară.
Uite cine este pe verandă.
Umblu pe verandă. Am o lampă. Poate c-o să ardă.
Ce joc de picioare fantastic.
Uite, Garfield dansează cu Odie!
Sunt ca şi amici acum.
Ce s-a întâmplat? Oh, Doamne. Odie, ce faci tu aici?
Eu făceam un dans solo şi un câine îngrozitor vine lângă mine?
Aţi văzut asta? Mulţumesc, prieteni. Mulţumesc.
Uite apar alte necazuri.
Uite ce privire dusă are.
- Haide, amice. Vino aici. Haide. - Îl duci înapoi la veterinar?
- E timpul pentru întâlnirea cu Liz. - Îl duci înapoi la canişă?
Îl dai pentru adopţie?
Garfield, Jon îl ia pe Odie la întâlnire cu Lisa...
- şi te lasă pe tine acasă! . Ştiu, Nermal.
Ei încep o aventură şi tu eşti tot aici.
Şi ce vrei să spui?
Păi ar trebui să doară...
să fii lăsat acasă când Jon îl ia pe Odie la plimbare.
Este ca şi cum nu mai eşti preferatul lui.
Ce zici să ne jucăm de-a operaţia pe creier?
Vrei să îmi aduci sculele?
Este aşa de trist.
Jon a înnebunit complet.
Nu realizează cât de important sunt pentru el?
Trebuie să fiu foarte înţelegător cu el
în aceste clipe dificile.
Ei, aşteptaţi! Aşteptaţi-mă! M-aţi uitat pe mine!
Încetiniţi! Vă rog, încetiniţi! Sunt chiar aici!
Cred că am făcut o întindere.
E bine. M-am suit. Relaxaţi-vă
Bietul meu nas.
Dacă sunteţi proprietarul lui Mary, veniţi să o luaţi.
Vă mulţumesc foarte mult.
Acum, înainte de a începe mergeţi la peluza sudică...
să vedeţi ce bunătăţi sunt.
Avem produse despre care suntem siguri...
Mergeţi înainte.
Vă ajung eu. Probabil că nu este decât o contuzie...
sau... sau o fractură craniană.
Poate îmi fac o tomografie.
O tomografie!
Aş dori să-i rog pe judecători...
să-şi ocupe locurile pentru vizionare.
Aveţi grijă acolo.
Doamnelor şi domnilor, bine aţi venit la expoziţia de câini.
Ce-ar fi să fac un mic compromis?
Ce ar fi dacă mă rostogolesc cu un ghem de lână?
Şi o să torc. O să torc ca un Ferrari. Sau ca un Jaguar.
Şi nu o să mă mai sui pe draperii. Este mai mult decât ai căpăta de la un câine prost.
Hopa, câini!
- Ce este? O s-o luaţi toţi personal? - Jos, băiete. Şezi.
- Stai. - Acum am să mor.
Acum chiar am să mor.
Scuzaţi-mă. Pot să trec pe aici?
Nu este nimeni sub covor! Aia este urechea mea!
Proprietari, păstraţi controlul asupra câinilor.
Oameni buni, controlaţi acele animalele acum.
Muzica. Muzica, idiotule.
Da, pune muzica.
Ăla e genunchiul meu bolnav. Opreşte.
Nu mă lăsaţi acum, picioarelor!
Îmi cer scuze pentru asta. Scuzaţi această izbucnire.
- Asta este contrar regulamentului. - Odie. Odie!
Odie! Haide, Odie. Haide, prietene. Întoarce-te.
Odie! Odie, vrei o trataţie? Prietene?
Gata. Am nevoie de un mijloc de transport.
Sunt o pisica cu probleme. O să fac autostopul cu poponeaţa ta.
Haide. Să mergem.
Mergi. Mişcă-te. Dig! Dig! Hyah! Hyah!
Haide, Rozalio. Dă-i drumul. Scuze. Scuze.
Mişcă! Mişcă! Mişcă, Rozalio! Mişcă, Rozalio! Mişcă!
Avem o nouă stea în arena.
Doamnelor şi domnilor, asta-i incredibil!
Talentat micuţ, nu?
Hai, Rozalio! Ne ajung din urmă, Rozalio!
Viaţa unei pisici este în pericol.
Mulţumesc pentru transport.
Scuzaţi-mă, doamnă. Vă rog sunaţi la urgenţe.
Vă rog.
Este exact ce a ce merit.
Dacă supravieţuiesc, promit să nu mai concurez niciodată cu un câine.
Bine, m-aţi prins!
Dar înainte să vă spun adio... Nu este ironic?
Uite cine este aici! Poştaşul!
Sunteţi atât de proşti!
Da!
Odie, vino aici. Bun băiat.
Doamnelor şi domnilor, Happy Chapman.
Ăsta este un câine talentat!
Ştii, ăsta este exact tipul de câine...
care ar putea avea un viitor în televiziune.
Mulţumesc, d-le Chapman. Dar Odie este doar căţelul meu.
Asta-i tot ce vrea să fie
- Glumeşti. - Nu.
Bine. Asta este pentru tine.
Şi asta este dacă te răzgândeşti.
Doar mă suni. Spui "Alo? Alo?"
"M-am răzgândit! Vreau să fiu o vedetă!"
- Bine! - Bine.
- Aplauze pentru Odie!
Ce final senzaţional pentru un spectacol neconvenţional
- Zâmbiţi... - Câştigătorul zilei de azi...
un fabulos căţeluş dansator pe nume Odie!
Niciodată nu-mi mai părăsesc culcuşul. Niciodată nu-mi mai părăsesc culcuşul.
Sunt acasă.
- M-am distrat astăzi. Mulţumesc. - Da, şi eu.
Vrei să intri?
- Nu astăzi. - Ştiam asta.
- Îmi pare rău. - Jon, vreau să vin, dar nu astăzi.
Trebuie să ţin locul altui veterinar
Chiar?
Ce zici de duminică?
Duminică este minunat. Duminică este bine. Duminică.
Bine.
Deci...
- Ne vedem duminică. - Duminică.
Duminică.
De ce? De ce s-a întâmplat asta?
Eu eram unicul. Totul era pentru mine.
Nimic pentru un prost, plângăcios, urât mirositor...
ultra-îngrijit câine de discotecă.
Ah!
Oh, nu.
Ce?
Nu poţi face asta, Jon. Încearcă să ne despartă. Nu pricepi?
Mă cunoşti. Sunt prea leneş pentru a încerca să-ţi distrug casa.
Am fost provocat, împins, înghiontit, dus la nebunie.
Nu mă poţi da afară din casa mea, ca pe un animal!
Ah, haide, Jon. Jon!
Ştii că îmi este frică de întuneric!
Ăsta este un băiat bun. Cine este un băiat bun?
Îl aveam pe Jon pentru mine
Zi şi noapte Nu mai era nimeni
Din zori în apus în genunchi voi sta
Să pot sta iar în casă
Dar acum stau în noaptea friguroasă
Singur până la prima rază de soare
Sunt într-o nouă stare de spirit
Consideram că am o casă
Un loc special pe care să-l numesc al meu
Dar acum câinele este înăuntru şi eu sunt afară
Nu-l am pe Jon, n-am nici o pătură
Sunt într-o nouă stare de spirit
Lasă-mă în pace. Ai câştigat.
Tu eşti înăuntru cu el şi eu sunt singur afară.
Odie? Ai venit aici afară să fii cu mine?
Sunt mişcat.
Şi tu trebuie să fi lovit la cap.
Ne vedem dimineaţă, amice.
Un căţeluş are nevoie de puţină dragoste mai dură din când în când.
Îi întăreşte caracterul.
Bună, Pooky. Ţi-a fost dor de mine?
Ştiţi ceva? Mă voi revanşa mâine faţă de Odie.
Îl voi învăţa să bea din toaletă.
Săracul Odie.
- Pisica aia este un porc. - Garfield este un porc?
Nu laşi niciodată un câine afară noaptea.
De ce?
Deoarece... câinii fug.
Sigur că da, Jon. Ţi-m mâncat toată lasagna.
Uite ce avem aici.
Eşti un căţel rătăcit.
Putem rezolva asta.
Ah, mă simt bine în dimineaţă asta.
Am dormit ca o pisică grasă.
Ei, om înalt şi înnegurat, ce avem la micul dejun?
Odie! Unde eşti băiete?
Relaxează-te. Cred că şi-a făcut un cort afară.
- Odie? - Probabil că doarme mai mult la Luca.
Odie! Odie?
Poate duce ziarul vecinilor.
Unde este câinele ăla prost?
Nu mai pot continua aşa, Wendell.
Trebuie să fac rost de un câine.
Cred că este o idee minunată.
Ştiu că eşti trist şi singur de la divorţ şi eu am încercat să fiu un prieten bun
Nu pentru mine, imbecilule, ci pentru spectacol.
Dacă aş putea pune mâna pe un câine cu adevărat talentat...
Walter J. se va îneca cu Emmy-ul lui.
- La fel ca Odie? - Da.
Da, el era bun.
Da, arăta stupefiant.
- Şi... - Pierdut!
Hmm?
Bună, sunt Jon. Am sunat să văd dacă Odie a fost pe la voi.
Mă numesc Jon Arbuckle şi nu îmi găsesc câinele.
Am căutat în tot cartierul şi nu îl găsesc.
L-am văzut aseară dar nu şi azi dimineaţă.
Şi vă rog, dacă-l vedeţi, sunaţi-mă şi pe mine.
Am sunat să văd dacă nu l-aţi văzut cumva pe Odie. Cred că a fugit.
I-am făcut baie şi am uitat să-i pun zgarda la loc.
E din cauza că şi Garfield urăşte zgarda.
Are vreo 7 kg. Este maro-gălbui, cu urechi maro şi clăpăuge.
Te superi dacă răspunzi tu?
Ofer recompensă.
Da, bine. Şi răspunde la numele de...
- Bună. - Bună.
Aş spune că frigiderul este nepăzit.
Ce faci aici?
Trebuia să luăm cina, ai uitat?
Sigur. Cina.
Noi doi. În seara asta. Sigur.
- Pot intra? - Da.
Da, intră.
Ştii, Liz... trebuie să fac o mărturisire.
Nu este chiar o mărturisire Mai degrabă să recunosc ceva.
Este o... Ştii ce este? Este ca o...
Este ca o declaraţie. Am o...
Îmi place când faci asta.
- Când fac ce? - Când te bâlbâi.
Este nostim.
Este unul din motivele pentru care m-am îndrăgostit de tine în liceu.
Te-ai îndrăgostit de mine?
Credeam că erai chiar nostim, decent.
Nu ca ceilalţi nemernici.
Nu-mi vine să cred. Şi eu mă îndrăgostisem de tine.
- Nu este amuzant? - Da.
Haios.
Deci, ce ai de mărturisit, recunoscut, declarat?
De fapt eu...
Am uitat de cina noastră.
Nici o problemă. Eu pot... pot pleca.
Nu, nu. Sunt bucuros că eşti aici.
Lasă-mă să îmi iau haina şi apoi mergem.
Bine, ce mă fac? Ce mă fac?
Am aşteptat seara asta toată viaţa.
Dacă îi vei spune adevărul te vei simţi mult mai bine.
Şi nu va mai trebui s-o vezi niciodată.
Oricum, este straniu să ai un veterinar pe-acasă.
Nu pot să plec şi să mă prefac că nu s-a întâmplat nimic, nu?
Eu aş putea. Ce nu poţi să-i spui este că a dispărut câinele.
- Trebuie să-i spun. - Nu.
- Trebuie să-i spun. - Nu. Nu asta am spus.
Tâmpit.
Liz, nu putem ieşi în seara asta.
- De ce nu? - Odie a fugit.
- Ce? - A ieşit aseară. Mă simt oribil.
Am sunat la hingheri. Am lipit afişe.
Am căutat peste tot dar nu-l pot găsi.
- De ce nu mi-ai spus? - Am crezut că...
el este motivul pentru care îţi petreci timpul cu mine.
- Hai, măi. - Nu, sunt serios. Credeam...
Vreau să spun, haide. Să mergem să-l găsim.
Cum poate acest câine să fie o problemă chiar şi atunci când nu mai este aici?
N-o să-mi fac griji pentru el.
Cred că mi-aţi găsit câinele.
- Răspunde la numele de Odie. - Odie?
Nume din familie.
Oh, Odie. Vino.
Aici erai.
Da. Da.
Da. Da. Da. Acum pot trăi iar.
Cum aş putea să mă recompensez?
Un autograf ar fi splendid.
Şi splendid va fi.
Hm.
- Uh, nu. - Haide, băiete.
Este ridicol.
- Ei, la ce te uiţi? - La nimic. Căutam doar nişte companie.
Continuă să mergi, ciudatule.
- Ce se întâmplă? - Ştim cât de mult l-ai urât pe Odie.
- Ştim cât de mult vroiai să plece. - Staţi puţin...
Tot ce am vrut a fost să dorm în patul meu.
Şi ca s-o faci l-ai alungat pe Odie în lumea rece şi crudă de afară?
Te-am văzut cum l-ai încuiat pe Odie afară aseară.
Nu îmi vine să vă cred, băieţi. Nu ştiam că va fugi.
Este un câine prost. Fără supărare, Luca.
- Ce? - Nu puteţi da vina pe mine pentru asta.
- Oricine dintre noi poate urma. - Da.
În lumea lui Garfield, nu mai este loc pentru nimeni.
Asta-i un pic cam melodramatic.
Poate sunt eu puţin cam dur în apărarea teritoriului meu, dar...
dar nu-l urăsc pe tipul ăsta.
Am înţeles că Happy are o surpriză pentru noi.
Ceva special. Ce ai pentru noi, Hap?
Ah, guten Morgen, Chris.
Da, da, da. Am lucrat cu un nou prieten, foarte special...
şi vreau să vi-l prezint la toţi.
Odieschnitzel!
Uite cine este. Este Odie.
Şi este bine sănătos.
Deşi se pare că şi-a găsit un alt stil de viaţă
Tot nu ştie să danseze.
Asta mă va salva în faţa lui Jon şi a găştii.
- Eu voi fi eroul. - Este un câine talentat.
Mă bucur că crezi asta Chris, pentru că am un anunţ de făcut.
Bătrânul Happy Chapman şi Odieschnitzel...
urmează să se îmbarce în cursa New Amsterdam la ora 3,00 p.m.
cu destinaţia New York, unde vom avea posibilitatea
să participăm, în mod regulat, la emisiunea "Bună ziua, New York".
Ăsta este noul lui nume? Şniţel?
Mulţumesc pentru ajutorul dat ieri. Ai fost... ai fost grozavă.
Jon. Odie este la TV şi poată izmene din piele.
Îmi pare rău. Nu acum, Garfield.
Am mărit recompensa la... 200 de dolari
Şi voi mai pune nişte afişe mâine.
Este un dansator în saboţi, purtând izmene din piele.
Îmi pare rău. Nu acum, Garfield.
- Vei rata asta. - Scuze, Liz. Te sun mai târziu.
Garfield este... Garfield.
Trebuie să latru ca Lassie?
Haide, Fă-mi pe plac, vrei?
Repede!
Până nu îmbătrâneşti. Astăzi. Haide!
Fii fericit!
O să pierzi asta. Este cel mic. Cel mic din mâna tipului.
Garfield, nu am chef.
Nu este niciodată bine când îmi închizi televizorul
Şi acum este cel mai rău.
Odie nu este pregătit.
Mai sunt necesare luni de antrenament pentru a evolua consistent.
Happy, ai promis să nu foloseşti niciodată aia.
Zgarda aia este inumană.
Această zgardă...
este viitorul câinelui
Ai vreo problema cu asta?
- Nu. - Nu.
Acum vom vedea cât eşti de deştept.
Happy Chapman. Happy Chapman. Happy Chapman.
Nu acum, Garfield.
Jon, eşti mai greu de cap ca niciodată.
Trebuie să mă gândesc mai departe.
Hei, cutia!
Stai puţin.
Cutia mea... cutia mea are ceva pe ea.
Să vedem. Apple Jacks. Frosted Flakes. Cocoa Puffs.
Kibbly Kat. Asta este.
Telegraph Tower. Acolo fac emisiunea "The Happy Chapman Show".
Da, dar cât de departe poate fi?
Poate... O labă?
O labă şi jumătate poate. E ca şi rezolvată. Pot face asta.
Nu!
Nu pot face asta. Am ajuns la limita fizică.
Nu trebuia să încerc fără snacks-uri.
Trebuie să mă întorc, să mă realimentez.
Jenny, unde eşti? Bine ai venit în spectacol.
Şi ăsta-i semnul că rezervorul este plin.
Pot face asta. După această intersecţie, este o altă intersecţie.
Şi alta, şi alta.
Pe de altă parte mă întreb dacă nu mai este o bucată de carne rămasă în frigider.
Nu. Acum nu este timpul pentru o porţie de carne.
Acum este timpul pentru o porţie de curaj.
Doamnelor şi domnilor, Garfield şi-a părăsit culcuşul.
"El calcă în picioare livada unde se adună fructele mâniei".
El are...
Asta aduce mai mult cu stilul meu.
Taxi!
Calc-o, şofer.
Nu, Odie nu este un câine de vânătoare. Da, sunt sigur.
Nu, nu vreau un alt câine.
Mulţumesc oricum.
Garfield, ora mesei.
Ţi-am făcut ce-ţi place ţie... lasagna
Garfield!
Garfield, unde eşti?
Mă poate îndruma cineva spre clădirea roz...
care este pe spatele cutiei de "Kibbly Kat"?
Este cea de lângă copacul albastru-portocaliu.
Asta nu pare a fi o clădire roz.
- Hello? - Acum, unde te duci? Ce este asta?
- Şobolani. - Haide. Haide!
- Şobolani de mărimea unor.. şobolani. - Haideţi, copii.
Pata aia portocalie este cumva o pisică?
Hei, acuma sunt încercuit, cumva?
Câţiva din prietenii mei sunt rozătoare.
În sfârşit, ceva carne.
Carne? Nu este carne. A fost evaluată.
Este 100% grăsime. Fără nici o valoare nutritivă.
Grăsimea este perfectă pentru noi.
Louis.
Garfield. Lăsaţi-mă să trec. Ce se întâmplă aici?
Haide, Louis. Am 3000 de guriţe de hrănit.
Gata, înapoi. Garfield? Ce faci tu aici?
În afară de a-mi apăra viaţa? Jon şi-a luat un câine...
câinele a fost răpit de o celebritate TV şi eu încerc să-l salvez.
Se pare că ai fost prins la înghesuială, nu?
Aş vrea să te pot ajuta cumva.
Louis, cred că noi doi avem o înţelegere.
- Biscuiţii "macademia"? - Îmi plac macademia.
Îmi pare rău, hoardă de şobolani. Pisica asta este cu mine.
Trebuie să plecaţi cu toţii. Haide. Plecaţi.
Cine vrea să meargă pe aleea Red Lobster?
Poate data viitoare, rozătoarelor.
Mult noroc cu cima, turbarea şi celelalte.
Nu-ţi forţa norocul, pisică grasă.
Garfield, nu poţi hoinări prin oraş.
Peste tot sunt pericole.
Gropi, metrou, Controlul animalelor.
Crezi că mă poţi duce la Telegraph Tower?
Încă doi biscuiţi şi facem afacerea. Dar trebuie să trecem nevăzuţi.
Cât de nevăzuţi trebuie să fim?
Garfield, mai eşti cu mine?
Louis, asta-i mai nevăzut decât mă aşteptam.
Dacă nu aş avea o cutie în cap, m-aş simţi umilit.
Stai aşa. Bine. Aproape am ajuns.
Când îţi dau semnalul, trebuie să treci strada.
- Acolo, la orizont? - Haide Garfield. Să mergem!
Aşteaptă-mă! Aşteaptă-mă!
- Sunt cumva mort? - Garfield, nu te mişca!
Să nu mă mişc? Nici o problemă.
Aşteaptă semnalul de "mergi".
Este o învălmăşeală! O învălmăşeală!
- Dacă aş putea să scap de turma asta. - Garfield!
Garfield!
Garfield, unde eşti?
Garfield, coboară de acolo, omule.
Nu. Nu cobor.
Sunt fericit să-mi trăiesc restul zilelor sus, aici. Mulţumesc.
Liz! Liz!
- Ce este? - Garfield a dispărut. A fugit şi el.
Întâi Odie, acum Garfield. Liz, sunt cel mai rău proprietar de pe planetă.
- Aşteaptă. Ce s-a întâmplat? - Nu-l găsesc. Trebuie să mă ajuţi.
Nu pot să trăiesc fără Garfield.
Să începem în parc.
Am ajuns? Am ajuns? Am ajuns?
Am ajuns? Am ajuns? Am...
Garfield, relaxează-te. Uite, am ajuns.
- Acum, am ajuns. - Serviciul de ghidare.
Telegraph Tower în toată splendoarea sa.
Părea mai mic pe cutie.
Trebuie să te duci până sus, acolo? Mult noroc, jucătorule.
Ne vedem mai târziu. Eu nu fac chestii verticale.
- Mulţumesc mult, partenere. - Ah da. Fii atent, G.
- Ce? - Fereşte-te de po-po.
- Ştii, Controlul? - Ce?
- Controlul animalelor, omule. - Ah, acel po-po.
- Şi reţineţi ţipetele. - Mulţumesc, partenere.
Nu pot intra pe uşă. Nu aş rezista la altă învălmăşeală.
Luni dimineaţă la prima oră...
trebuie să mă apuc să scap de astea 10 kg.
Bine, totul pare în regulă aici.
Se pare că avem un blocaj.
ALERTĂ: blocaj detectat
Va trebui să golim sistemul.
Scuză-mă.
Asta nu a fost stomacul meu, nu?
Aici este o briză răcoroasă.
Bietul meu nas!
Jon, opreşte maşina.
- Ce? - Este Odie.
Cineva l-a găsit. Strada Euclid, nr. 52903
Să mergem.
Odie!
Ode-ster!
Ode-man.
Chestia asta cu salvarea este epuizantă.
Eroii când se duc să mănânce?
Oh, vai mie.
Este Odie!
Odie. Te-am găsit.
Îmi pare rău că te-am băgat în beleaua asta.
Cred că am început cu stângu'.
Dar, câteodată poţi fi chiar enervant.
Şi nu îmi laşi suficient spaţiu.
Şi eşti un lingău clasa-întâi.
Dar avem un scop comun. Îl avem pe Jon.
Jon are acum şi mai multă nevoie de noi.
Şi te cam vreau înapoi acasă.
Aşa că, dă-te înapoi.
Aproape am reuşit.
Grăbeşte-te, Wendell. Norocul nu aşteaptă pe nimeni.
Crezi că este gata pentru audiţie?
Verifică tu însuţi.
Hai, Odie. Este timpul spectacolului.
Acum.
Bună dimineaţa, New York.
Ştiu că veţi sări în picioare pentru Odie deoarece el va sări pentru voi.
Pe ei, cowboy.
- O zgardă cu şocuri electrice? E inuman. - Tehnologia de mâine.
O doamne, ce câine.
Când plecă trenul nostru?
Peste două ore.
Bilete? Hai, pe cai.
Săracul Odie. Are în faţă un viitor de tortură...
neglijare şi degradare.
Nimeni nu-şi bate joc aşa de câinele meu, în afară de mine.
Voi fi chiar în spatele tău, prietene.
Surfer pregătit!
Gravitate, fă-ţi datoria!
Femeie de serviciu la orizont.
Ştii ceva?
Cred că am avut odată un coşmar despre aşa ceva.
Încă odată viaţa mea a fost salvată de miracolul... lasagna.
Am zis limuzină, nu taxi. Ştii care este diferenţa?
Odie, vin! Nu îţi face griji.
- Te salvez eu! - Stai.
Te-am prins?
Ce avem noi aici?
Se pare ca avem o pisică fără zgardă.
Ei, McGillicuddy, un delict asupra unui animal...
are loc chiar în spatele tău.
Încerc să salvez pe cineva pe aici, amice.
- Bine ai venit în lumea mea, roşcatule. - O să sun pe cineva în legătură cu asta.
- Newbie la celule. - Asta este brutalitate poliţienească.
- Îi dăm drumul. - Am plăcuţe. Le-am lăsat în cealaltă blană
Asta este un abuz. Un abuz.
Intră, grăsanule.
- Ce este cu cuşca? - Închide-o.
Asta este insultător. Ştii că sunt dresat.
- Aduceţi jurnaliştii. - Liniştiţi-vă.
- Ar trebui să-ţi dau câteva. - Înapoi la treburile voastre.
- Rosa, sunt cu ochii pe tine. - Asta este o greşeală teribilă.
Încercam să salvez un prieten...
care nu este prea inteligent şi are nevoie de ajutorul meu.
Eu nu am ce căuta aici. Eu am un proprietar.
Nu sunt fără adăpost
- Bună. Sunt Jon Arbuckle. - Bună.
Cred că-l aveţi pe Odie, câinele meu.
- Cred că vă înşelaţi. - Nu, am văzut afişul. Odie e câinele meu.
Nu, este câinele lui Happy Chapman
Happy Chapman?
Domnul cu pisica de pe canalul 37.
A venit şi l-a luat pe Odie acasă.
Odie este un nume de familie, ştiaţi?
- Bună ziua. - Staţi, staţi.
Happy Chapman l-a luat pe Odie. Crezi că l-a luat şi pe Garfield?
Nu ştiu. Dar vom afla.
Taci!
Păstrează-te pentru seara talentelor.
Poţi să faci linişte, te rog? Gardian! Gardian!
Asta-i prea de tot.
Hei, Persnikitty. Pisica lui Happy Chapman. Ce faci tu aici?
Am fost pisica lui până mi-am îndeplinit scopul.
Apoi m-a înlocuit cu un câine şi m-a abandonat În locul ăsta mizerabil.
- Toţi oamenii sunt la fel. - Nu şi Jon, proprietarul meu.
În nici un caz. El făcea numai ce era bine pentru mine.
Mă îngrijea şi mă hrănea.
Şi te-a lăsat în vacanţă în acest încântător adăpost? Alo?
Nu pentru mult timp, Persnikitty.
Vrei să nu îmi mai spui aşa, te rog?
Numele meu nu este Persnikitty.
- Este Sir Roland. - Sir Roland?
Da. Un alt act de cruzime din parte lui Happy Chapman.
Am fost pregătit în teatru clasic, ştiai?
Dar acum, sunt o fostă celebritate...
cu un nume cu care nu pot trăi.
Asta ar putea durea puţin.
Eu încerc să-l salvez pe câinele care te-a înlocuit, Persnikitty
Adică, Roland. Happy şi Odie se urcă în tren, în mai puţin de două ore...
să se ducă la New York pentru emisiunea "Bună ziua, New York".
Stai puţin. Am auzit eu bine?
Tu eşti o pisică care încearcă să salveze un câine?
Este adevărat. Ştiu. Este o crimă împotriva naturii.
La început am crezut că este un nesuferit, care s-a lipit de mine...
ca o lipitoare de care vrei să scapi, până am înţeles...
că te defineşte într-un anume fel ciudat.
Ştii, asta este absolut încântător.
Să te întreb ceva, durduliule.
Despre ce tot vorbeşti?
Cum ai putea să înţelegi? Este prietenul meu.
Doamne, cât am decăzut.
Gardian, îmi puteţi da nişte şireturi, vă rog?
Bună. Chiar la timp.
Bine. Vreau o aliniere de cinci pisici chiar acum. Haide.
- Mişcă. - Ei, ce se întâmplă?
Adopţie. Se pare că unul dintre noi va ieşi de aici.
Deci vă aflaţi aici ca să vedeţi o pisică.
Să vedem dacă găsim ceva,
- Ai grijă. - Hai, băieţi. Să ne grăbim un pic.
Pot să spun că mâinile tale sunt de gheaţă?
Ce mai faci? S-ar putea să fie ziua ta norocoasă.
Vino aici.
Eşti cam greu.
Scuză-mă. Muşchii cântăresc mai mult decât grăsimea.
- Veniţi aici. - Fii atent la asta.
Hei, cum rămâne cu mine?
Bine. Aliniaţi-vă.
Lăbuţele la linia albă. Cozile în aer.
Eu nu am nevoie să fiu adoptat, băieţi. Tipul meu, Jon, va veni sigur să mă ia.
- Acela. - Serios?
M-a ales pe mine! M-a ales pe mine! M-a ales!
- M-a ales pe mine! M-a ales pe mine! - Nu aceea.
Aceea. Cea care seamănă cu pisica de la televizor.
Înapoi, Roşcatule. Ea a plecat cu Trigger.
- Îmi pare rău, iubire. - Vino aici.
Noroc mai bun data viitoare. Să ai grijă.
- Poftim. - Asta e...
Oricum, Jon va fi aici în 5 minute.
La semnalul meu, fugi ca o vacă nebună
- Ce? - Nu vrei să-ţi salvezi prietenul?
- Chiar trebuie să fug? - Acum!
Înghite un ghemotoc de păr, Happy Chapman!
Nu butonul roşu!
Din nou în spărtură, dragi prieteni. Încă o dată.
- Du-te. Du-te. Mă duc. Mă duc.
Fugiţi! Să ajungem la uşă!
Hei, uite un hidrant.
Nu te opri! Nu te opri!
Cod albastru! Cod albastru! Avem evadaţi.
Staţi! Nu aţi primit aprobarea de eliberare.
- Garfield a fost aici. - Scuzaţi-mă.
- Vă pot ajuta cu ceva? - Îl căutam pe Happy Chapman.
Este în drum spre gară. Se duce la New York
Aveţi vre-un permis..?
- Vă rog să plecaţi. - Mulţumesc.
Mulţumesc.
Scuzaţi-mă.
Atenţiune. Trenul New Amsterdam...
Va pleca de la linia 12.
În vagoane!
Bună ziua, domnilor. Ce vreţi astăzi? Somon, grătar sau lasagna?
Grătar. Urăsc lasagna.
Trece pisica. Trece prin tunel.
- Trebuia să fac asta. - Este o pisică!
Ultimul anunţ pentru trenul New Amsterdam.
Trenul New Amsterdam pleacă acum de la linia 12.
Nu, aşteptaţi. Vă rog. Aşteptaţi.
Aşteptaţi. Nu.
Chapman, eşti un monstru.
Nu pot ajunge un tren
Ai grijă la tren, amice.
- Să aşteptăm aici, dulceaţă. - Hei.
Este ca un trenuleţ de jucărie, doar ceva mai mare.
- Am ajuns prea târziu. - Nu.
- Trebuie să oprim trenul. Haide.
Undeva pe aici...
trebuie să fie o masă mare...
Cu toate trenurile pe ea.
Acuma este timpul pentru o pauză de zece minute, Ted.
Transmisie încheiată.
El pare să fie genul acela de om.
Şi aici trebuie să-şi ţină masa aceea.
Îmi pare rău, domnule. Nu este posibil să oprim trenul acela.
Doamnă, nu înţelegeţi. Trebuie să opriţi trenul ăla.
Câinele şi pisica mea sunt în acel tren.
Dacă Jon poate face asta, pot şi eu.
Bine, trebuie să găsim trenul. Să vedem ce se întâmplă dacă fac asta.
Boston Express trece pe linia 18.
Îmi pare rău. Oamenii din Boston vor întârzia puţin astăzi.
Să vedem ce se întâmplă dacă fac asta.
- Avertisment, Vântul de Seattle... - Nu, nu îmi pasă de Seattle.
ALERTĂ: COLIZIUNE
Doamnă, mă interesează un tren anume.
O secundă. Încerc să-mi găsesc prietenul.
- Trenul New Amsterdam Limited... - Aici era Amsterdamul.
Parcă ai fi maică-mea.
Bine, toată lumea se opreşte!
Avertisment.
- Cinci, patru... - Opreşte!
- Stop! - Totul s-a oprit.
Perfect. Să o luăm de la capăt.
Okay?
- Trebuie să opriţi trenul acela. - Aşteptaţi.
Te voi aştepta în gară, Odie.
De fapt, trenul s-a oprit. Se întoarce în gară.
Suntem în trenul care trebuie?
Unde eşti?
Cred că recunosc scâncetul ăsta.
Ei, hai.
Cu astfel de locuri te alegi...
dacă te îmbarci în ultimul moment.
Mă bucur să te văd, partenere.
Să plecăm de aici.
Atenţie, vă rugăm. Trenul New Amsterdam...
are o oprire neprogramată la peronul 12.
Nu, domnule, vă rog, staţi jos.
- Nu, nu, viitorul meu o şterge. - Care este problema?
Rămâneţi calmi şi întoarceţi-vă la locurile voastre.
- Hei! - Ce nepoliticos!
Prietene!
Poţi să mergi mai încet? Am alergat toată ziua.
Şi mi-a cam ajuns. Acum suntem în siguranţă.
Am scăpat.
- Este chiar Chappy Cel Nefericit. - Plecaţi undeva?
Frumos accesoriu, dar nu cred că vreau să mă joc de-a îmbrăcatul cu tine, amice.
Să plecăm de-aici. Şterge-o!
Din nou, chiar în nas!
Şi ajungem la confruntare fizică.
Chiar credeaţi că puteţi fugi de Happy Chapman?
Ăsta este un strigăt de ajutor.
Nici un animal prost şi murdar nu o să fie mai bun ca mine.
Să vedem cum este când 200 de volţi trec...
... prin craniul tău gros de câine. - Chapman...
- Vino aici. - Ia-ţi mâinile de pe prietenul meu!
- Ei, Bomer, ce rundă este? - Mă bucur să te văd,. durduliule.
- Am venit aici să ajutăm. - Sir Roland?
În carne şi oase!
Haideţi. Haideţi. Haideţi.
Bine. Bine.
Şobolani!
Ăsta este instructajul: Pisici, zgâriaţi cum nu aţi mai zgâriat vreodată
Câini: muşcaţi dar să nu mestecaţi! Şi şobolanii...
Vedeţi dacă puteţi să-i puneţi zgarda aia în jurul gâtului.
Canine, feline şi rozătoare...
să înceapă spectacolul.
Bine, băieţi, şi acum un melé!
Mulţumesc, băieţi. De aici preia echipa gazdă.
Mai bine vă despărţiţi până nu ajunge Controlul animalelor aici.
- Hei, Garfield,zgâlţâie uşor. - Pe curând Garfield.
Odie, vrei să împarţi telecomanda, te rog?
Fiecare câine are clipa lui, Happy.
- Drăguţă pisicuţă. - Să vedem ce este la ştiri.
Să-ţi spun ceva, Happy.
Pentru tine, Odie poate fi doar un câine prost, stupid şi mirositor.
Dar pentru mine este toate astea şi mult mai mult.
El este prietenul meu.
Odie, încearcă altceva. Poate este un joc undeva.
Puternic final, amice.
Odie? Garfield?
- Odie? - Odie? Odie?
- Fii fericit. - Pentru că mi-ai furat căţelul şi pisica.
Pe mine nu m-a furat. Eu am efectuat salvarea.
Garfield! Odie!
- Vino aici. Bună. - Vino aici.
Mi-aţi lipsit atât de mult. Eram îngrijorat pentru voi.
N-am să vă mai scap din ochi vreodată.
Niciodată. Voi sunteţi cei mai buni prietenii mei.
Pe mine m-ai avut mereu.
- Vino aici. - Sunt Walter J. Chapman...
cu ştiri noi din Midwest.
Reporter este Abby Shields. Ce ai pentru noi, Abby?
Detaliile nu sunt clare, dar se pare că un om deranjat mintal...
pare să fie cauza acestor probleme.
Un om deranjat mintal? Ce este asta?
De fapt, poliţia îl aduce acum afară pe suspect.
Doamne fereşte. Este idiotul de frate-meu.
Ei, este Happy Chapman.
Se va plimbă cu maşina poliţiei
Dar surse de încredere mi-au spus că în acest incident...
sunt amestecate, nu se ştie cum, un câine şi o pisică eroină.
- Garfield! - L-a salvat pe Odie!
- Acuma este un erou. - Nu mi-am dat seama.
Garfield este la TV. Este un erou.
Garfield! Este Garfield!
- Garfield este un erou! - Mulţumesc la toţi.
- Erou! - Este plăcut să auzi asta.
- Suntem o stradă plină de eroi. - Păreţi sinceri. Vă mulţumesc.
- Da, eroi! - Bine.
Aştept asta de atâta timp!
Hai, prietene.
Este plăcut să ai recunoaşterea egalilor tăi.
Nu puteam face asta fără tine.
Eşti o prietenă adevărată.
Jon, eu vreau să fiu mai mult decât prietena ta.
- Vrei? - Da.
Unde or mai găsi energie?
Suntem doar o familie mare şi fericită.
Da, corect. La podea!
Nu, serios, poţi urca, prietene.
Hai, serios. Hai sus.
Înapoi jos! A, noi doi ne înţelegem atât de bine...
pentru că amândoi iubim acelaşi lucru...
Pe mine.
Mă simt bine!
Aşa mă simt acum.
Mă simt bine!
Aşa mă simt acum.
Aşa de bine!
Ca trebuie sa tip!
Aşa de bine!
Ca trebuie sa tip!
Traducerea şi adaptarea: Fane Babanu'
Ei, Odie, ajută-mă. Nu mă pot ridica.