Aşadar, Conacul Aldridge e singură clădire din secolul 19 aflată în New York
care îşi păstrează atât interiorul cât şi exteriorul.
La momentul construcţiei,
a fost una dintre cele mai elegante clădiri existente,
oferind toate elementele de confort, inclusiv bideu
şi un gard de securitate anti-irlandez.
Aici,
ne putem imagina modul în care dl Aldridge îşi trata oaspeţii bogaţi.
Se spune că în această încăpere P.T. Barnum şi-a expus ideea de a înrobi elefanţii.
Şi dacă mă urmaţi...
Acum, vă voi împărtăşi ceva puţin înfricoşător.
În dimineaţa zilei de 25 octombrie 1894, dl Aldridge s-a trezit,
furios,
pentru că micul dejun nu era pregătit.
Aşa că, a chemat servitorii, însă niciunul nu a răspuns.
De ce?
Pentru că, în timpul nopţii, unul câte unul,
au fost înjunghiaţi mortal în somn.
Ulterior s-a descoperit
că au fost ucişi de către fiica sa cea mare,
Gertrude Aldridge.
Dl Aldridge a scris mai demult în jurnalul său:
"Ştiu că Dumnezeu nu greşeşte,
dar cred că a fost băut când i-a creat personalitatea lui Gertrude."
Acum, pentru a evita umilinţa publică a familiei,
în loc să o predea poliţiei,
au închis-o în această pivniţă.
Şi au hrănit-o...
prin aceasta fantă.
După mulţi ani, când un nou proprietar s-a mutat aici,
i-au scos rămăşiţele.
Însă, după ce au auzit sunete ciudate în repetate rânduri,
au sigilat pivniţa.
Exact. Nimeni nu a mai deschis această uşă de atunci.
Bine.
Urmaţi-mă.
Ar fi bine să nu vă apropiaţi de uşă.
Subtitrarea: Avocatul31/Thunder_oc Subtitrari-noi Team
Scuze, dle Aldridge. Trebuie să ies de aici!
Garret, idiotule.
Nu.
Nu! Nu! Nu!
Nu! Nu!
Nu!
VÂNĂTORII DE FANTOME
Subtitrarea: Thunder_oc/Avocatul31 Subtitrări Noi Team
Daniel. Teresa.
Sean, e o întrebare excelentă.
După cum puteţi vedea, din calculele mele,
în curând
vom avea posibilitatea să combinăm relativitatea generală cu teoria cuantică.
Predau într-o sală mare. E o zi mare.
Sală mare. Sală mare. Sală mare!
Îmi cer scuze că vă întrerup dar trebuie să vorbesc cu dvs. despre ceva ce aţi scris.
Iertaţi-mă. Da. Ce...
Ce publicaţie?
Mă refer la cartea dvs.
Carte...
Îmi pare rău, nu înţeleg la ce vă referiţi.
Acum, dacă sunteţi amabil, clasa mea trebuie să intre în orice clipă.
Eşti Erin Gilbert, aşa-i?
Coautoare a cărţii "Fantomele din trecutul nostru:
Studiul paranormalului: La propriu şi la figurat"?
Niciun cercetător care se respectă nu crede în paranormal.
Vă asigur.
Îmi pare rău.
Dvs. căutaţi o altă Erin Gilbert.
Bine. Dar ea chiar seamănă cu tine.
Ce? Nu.
Da, eu sunt.
Uite ce e, am publicat-o cu mult timp în urmă,
şi a fost doar o glumă între prieteni.
Îmi pare rău.
O glumă de 460 de pagini?
Şi prima propoziţie este: "Asta nu e o glumă".
Ce doreşti?
Ei bine, eu sunt Ed Mulgrave.
Sunt istoric la conacul Aldridge şi cred că este bântuit.
Dacă ai putea să vii să arunci o privire.
Am apelat la poliţie, dar spun că sunt nebun.
Îmi pare rău. Cartea aceea e o absurditate totală.
Nici nu ştiu cum ai obţinut-o.
Am crezut că am ars ambele exemplare.
E pe Amazon. Şi fizic şi în format electronic.
- Poftim? - E şi pe cărţi pe bandă.
Numai că eu ştiu să citesc.
Aşa deci?
Nu!
Nu, nu, nu, nu, nu. Te omor, Abby.
Erin.
Bună! Dr. Filmore. Bună ziua, bună.
Am programat evaluarea finală a mandatului tău pentru joi.
Minunat.
Dar am văzut că ai o scrisoare de recomandare
de la Dr. Branum din Princeton.
Departamentul lor de ştiinţe
nu mai este ce era odată.
Şi aş lua în considerare o recomandare
din partea unui colegiu mai prestigios.
Mai prestigios decât Princeton?
Da.
Vezi tu, eu cred că eşti o piesă de bază în fizica modernă,
dar nu mi-ar plăcea să văd că arunci totul pe apa sâmbetei.
N-o să arunc totul pe apa sâmbetei, dle.
O să mă uit pe scrisoarea aceea.
Şi legat de vestimentaţia ta...
Da? Aţi...
Prea sexy pentru academie?
Las-o baltă.
Nu, nu, nu. Ce este?
- Nu mai contează! - Eu nu...
Abby. Ai promis că nu faci asta.
"Abigail continuă pasiunea ei pentru studiul paranormalului
la Institutul de ştiinţă Kenneth P. Higgins".
Haide, F7!
Glumeşti?
Alo?
Aştept de multă vreme.
A trecut ceva timp, nu-i aşa?
Sper că mi-ai adus mai mult de o porţie de colţunaşi.
Poftim?
Măi, măi, mai.
Erin.
Abby.
Bennie.
Da, ştiu cine eşti, Bennie. Pot să...
Pot să-mi iau prânzul pentru care am aşteptat o oră?
Ştii că s-au inventat căşti mai mici, nu?
E un progres în ştiinţă.
Mulţumesc de întrebare.
Poate ai în faţă viitorul.
Poftim.
Ce-ar fi să-i arăţi domnişoarei Gilbert unde e uşa.
E aceeaşi uşă pe care am intrat.
- Da, ştiu pe unde să ies. E o metaforă. - Nu-i chiar atât de greu.
- Nu, e în regulă. - Nu.
- Am încercat. - Fără succes.
Ai publicat cartea online fără permisiunea mea.
Nu am nevoie de permisiunea ta.
Bineînţeles că ai nevoie de permisiunea mea. Am scris cartea aceea împreună.
E şi numele meu pe ea.
Nu. Sub nicio formă.
Cartea aia e o nouă sursă de venituri pentru mine.
Şi mai am 10% să achiziţionez un nou mini frigider aici.
Uite ce e, eu mă pregătesc pentru definitivat acum.
"Mă pregătesc pentru definitivat".
Şi dacă colegii mei de la Universitatea Columbia îmi caută numele pe Google,
asta vor găsi pe prima pagină.
Alături de iconiţa cu fantoma, mulţumesc frumos...
- Care mai şi dansează. - Ştii ceva?
Cartea era bebeluşul nostru.
Iar tu ai abandonat bebeluşul înainte să înveţe să zboare!
Ei bine, cărţile nu zboară. Şi nici bebeluşii, aşa că...
Nu ai de unde să ştii. Să-ţi spun ceva.
Dacă aş avea un bebeluş uman care ar zbura, nu aş spune presei despre el.
Dacă aş avea un bebeluş care zboară mi-aş ţine gura, şi tu la fel.
Nu există suport experimental pentru nimic din cartea aia.
Şi mă face să par o persoană nebună.
- Dumnezeule! Glumeşti? - Ce?
Am primit doar un colţunaş!
Am un recipient plin cu supă şi doar un colţunaş tăiat.
Uită-te şi tu, cum se scaldă acolo.
Îmi pare rău că ai o problemă cu supa.
Nici măcar nu are carne în ea. E doar un morcov.
Abby, te rog.
- Da. - Abby!
Mă omori, iar am primit doar un colţunaş.
Trimite-l pe Bennie înapoi.
Şi spune-i că nu mai vede bacşiş. Ar trebui să-mi plătească.
Era tăiat în două!
Vii des pe aici?
Scuză-mă, bună?
Tu cine eşti?
- Holtzmann. - Erin.
Am auzit lucruri îngrozitoare despre tine.
Nu te apropia prea mult de ea, Holtzmann.
Îţi va cere să scrii o carte şi apoi îţi va spulbera visele.
Bine.
Holtzmann lucrează cu mine aici, în laborator.
E un inginer strălucit şi foarte loial.
Ea nu te abandonează.
Am înţeles.
E de asemenea expert în fizica particulelor experimentale.
Eu şi Holtzmann suntem foarte ocupate aici,
cu actualizarea datelor din cartea noastră.
- Serios? - Da.
Suntem aproape de fabricarea laserului tubular pentru unda invers retractoare.
Foarte aproape.
Faci o undă invers retractoare?
Abby, ce-ar fi s-o laşi să asculte EVP.
Ce EVP?
Nu. Nu... Mu există niciun EVP.
- EVP este electro... - Fenomenul sunetului paranormal.
Cunosc. Ştiu ce înseamnă.
Dar nu s-a demonstrat niciodată că există.
Nu s-a demonstrat? Nu s-a demonstrat...
Ştii ceva? Vino cu mine.
Îmbrăcată la costum şi cu nasul pe sus.
Acum câteva luni, am petrecut 8 nopţi la Hotelul Chelsea.
Nu am obţinut nimic.
Cel puţin, aşa am crezut.
Ulterior, în laborator, când am început să verificăm casetele...
- Chiar m-ai păcălit. - Ştii ceva?
De obicei nu lăsăm oamenii să intre aici.
- Dar niciodată... - S-a aplecat peste el.
Nu s-a apropiat nimeni atât de mult de aparat.
A fost o glumă grozavă. A fost amuzant. E dezgustător.
E mai mult sau mai puţin dezgustător dacă îţi spun că a ieşit prin faţă?
Şi acum ce urmează? O să-mi ridici chiloţii în sus?
Nu. Cred că amândouă ştim că sunt suficient de îndesaţi în fund.
Te-a ars!
Bine, ştii ce, am crezut că putem avea o conversaţie matură,
dar se pare că nu e aşa.
Erin, dacă nu mai crezi în chestiile astea,
de ce ai căutat cartea?
A venit un bărbat la mine şi mi-a spus că vila lui e bântuită.
Ce vilă?
Conacul Aldridge.
Evident, este o glumă.
Ce faci?
Vezi, asta... asta-i exact...
- Eşti pregătită să găsim nişte fantome? - Da.
Baftă!
- Staţi, mergeţi acolo? - Am luat rucsacul.
Abby! Te rog, Abby. Cartea.
Haide. Să mergem!
Nu merg cu voi.
Nu. Glumeşti?
Nici nu te-am invitat!
Vreau să ieşi din laborator, să pot încuia uşa.
Păi, ai spus "hai", aşa că...
Dumnezeule. Trage... Pierdem timpul.
Închide uşa după tine, se va închide automat!
Abby, aşteaptă!
Hei! Taxi!
- Hei! Hei! - Abby.
Abby, haide.
Te rog, Abby, retrage cartea de la vânzare. Te rog.
Bine, bine...
dar trebuie să ne faci cunoştinţă cu tipul ăsta de la Conacul Aldridge.
Da, i-ar face plăcere să vă cunoască.
Atunci voi lua în considerare, poate,
retragerea cărţii până îţi dai definitivatul ăla stupid
de la colegiul tău şi mai stupid.
Absolut. Da, o s-o fac. Da, desigur!
L-ai luat?
Scuzaţi-mă! Scuzaţi-mă!
Nu am deschis.
- Pot să vă ajut cu ceva? - Da. Bună.
Îl căutam pe Ed Mulgrave.
Vreau să-i fac cunoştinţă cu aceste persoane.
Bună.
M-a vizitat azi dimineaţă.
- Ed Mulgrave? - Da.
Dar Ed Mulgrave a murit cu 15 ani în urmă.
- Da! E minunat! - Poftim?
Mort de 15 ani!
Ed e o fantomă! Ştiam eu!
Dar l-am văzut în dimineaţa asta...
El e...
Atunci dânsul cine este?
E fiul lui Ed. Ed junior.
Bine. Evident, la el mă refeream. E...
Salut, junior. Dacă îmi permiţi,
când a fost observată ultima oară o entitate paranormală?
Şi dacă ar fi să îi acordaţi un rang, să spunem, între T1 şi T5...
Garret aici de faţă, a văzut-o marţi şi cred că s-a scăpat pe el.
- Iisuse. - Căcuţă.
Eu i-aş da rangul T3.
T4, dacă a făcut caca.
- Poftim? - Asta dacă nu ai mâncat ceva ciudat.
Atunci nu a fost de la fantomă.
E cam greu să-ţi dai seama după ce actul s-a consumat.
Nu m-am scăpat pe mine.
Ba da. M-a sunat plângând şi mi-a spus: "Doamne, pantalonii mei sunt maro".
- Bun. În regulă. - Aş dori să-i duc în laborator.
Ei bine, eu v-am făcut cunoştinţă.
- Da, mulţumesc. - Poftim.
În regulă, ce-ar fi să ne treci strada?
Trebuie să intrăm acolo, să ne pregătim. Hai să facem un tur.
O să muriţi acolo.
Conacul Aldridge. Dubla unu.
Si filmăm.
Verificăm setările. Totul arată bine.
Ce-i asta?
Seamănă cu chestiile alea care fac vată pe băţ.
E un detector de energie psiho-kinetică.
Dacă e vreo fantomă pe aici, puiuţul ăsta o va găsi.
Funcţionează?
Da, funcţionează.
Doar că nu m-am apropiat destul de mult de o entitate ca să-şi arate abilitatea.
Activitate ciudată în zona asta.
Doamnă, ne puteţi spune de unde aţi luat cel mai mic papion din lume?
Era ataşat la cămaşă.
Bun, cineva chiar nu vrea să ne lase să intrăm pe uşa aceea.
Ne poţi spune cum este să te plimbi toată ziua în pantofii ăia?
Nu e distractiv.
În regulă.
Holtzmann, ia priveşte.
Stai puţin.
În regulă. Bună poantă.
Ai filmat aia?
Foarte amuzant.
Totul e o glumă pentru voi?
Doar maică-ta.
Nu, de fapt, lumea mamei tale.
Voi aţi pus chestia aia lipicioasă pe podea.
Aţi deschis uşa de la subsol. Aţi încercat să mă speriaţi.
Nu am deschis noi uşa de la subsol...
Uşa de la subsol e deschisă.
- Nu am deschis-o eu. Tu ai deschis-o? - Nu am deschis-o.
Ştiţi ce, probabil Ed a deschis-o.
Şi tipul care nu a făcut caca în pantaloni.
Uite-i acolo.
Nici nu ştiam că face aşa.
- Eu... urechile mele tocmai... - Şi ale mele s-au înfundat.
Asta-i cu siguranţă...
- Un schimb AP-XH. Da! - Schimb.
Cu siguranţă. E...
Fetelor?
Nu cred că suntem singure.
Sfinte Sisoe.
Dă-mi camera. Mulţumesc.
Bine.
Cum poţi să mănânci acum?
Nu te poţi abţine de la cerculeţele astea sărate.
Voi vedeţi ce văd şi eu?
Dumnezeule mare.
Apariţie de gradul 4.
O formă umană distinctă.
Nu se poate.
Ba se poate, da?
E cel mai frumos lucru pe care l-am văzut vreodată.
O să încerc să comunic cu ea.
Fii atentă, ar putea fi ostilă.
Da, tu fii sigură că înregistrezi.
- Da, înregistrez totul. - Bine.
Fii precaută.
Cred că vrea să comunice cu noi.
Ştiam eu, ştiam, ştiam.
E în regulă. Pare paşnică.
Bună.
Eşti superbă.
Bună. Salut.
Numele meu este Erin Gilbert, sunt doctor în fizica particulelor la Columbia...
- Da! - Doamne!
Ne scapă! Veniţi!
Repede, repede! Fugiţi!
Prindeţi-o, prindeţi-o! Unde s-a dus? Unde s-a dus?
- Unde e? Unde e? - Acolo!
Ce s-a întâmplat?
Abby, ce s-a întâmplat acum?
Îţi spun eu ce s-a întâmplat. Am văzut o fantomă.
Am văzut o fantomă! Da, am văzut o fantomă!
Am văzut o fantomă! Dumnezeule!
Am văzut o fantomă. Am văzut o fantomă!
Dumnezeule, am văzut o fantomă!
Am avut dreptate! Nu suntem nebune!
Am văzut o fantomă!
Fantomele sunt reale! Fantomele sunt reale!
Cred în fantome pentru că tocmai am văzut una!
Sunt reale!
Cine-i ăsta?
Dr. Bronstein a văzut asta pe reddit.
A fost reorientată de pe un site numit Ştiri Fantomă.
Nu e o publicaţie despre care să fi auzit.
Sper să înţelegi că atunci când acordăm cuiva definitivatul...
Accept definitivatul dvs.
Când acordăm cuiva definitivatul, aceştia reprezintă această instituţie.
Însă asta nu e ceea ce reprezintă această instituţie.
Dr. Gibbons. Bună ziua.
Schimb biroul.
Ştiţi, au găsit câteva pisici în perete.
Puţea îngrozitor acolo. Mă bucur că am scăpat.
Nu am fost concediată.
Am fost concediată!
După atâţia ani,
ani de muncă silnică...
şi de linguşeli.
Doamne, am pupat atât de multe funduri diferite.
Erin, ne pare rău că ţi-ai pierdut slujba.
Dar, să privim partea plină a paharului.
Am văzut o fantomă adevărată.
Şi era frumoasă.
Până şi-a dislocat maxilarul şi a proiectat ectoplasma pe tine.
Da, chestia aia a intrat peste tot, prin toate crăpăturile.
Dar trebuie să spun că până şi asta a fost spectaculos de frumos.
Am detectat o descărcare masivă de ioni.
Am putut să o miros.
O metamorfoză completă cu o agresivitate corporală.
Cât de des se poate întâmpla asta?
Vor să nu vorbim despre asta?
N-o să ne ţinem gura în privinţa asta.
Şi nu suntem numai noi. Avem peste 100 de comentarii deja.
Şi nu sunt toţi nebuni.
Vino, vreau să-ţi arăt asta.
Citeşte asta.
"Nu există curve care sa vâneze fantome".
Nu, nu. Bine.
Cel de sub asta.
Femeia asta descrie o bântuire de clasa 3 în casa ei.
Nu se poate mişca. Nu poate sună la poliţie.
Nu-şi poate suna prietenii. Pe cine va suna?
În seara asta, "Ghost Jumpers" vor intra în contact cu fantoma lui Bigfoot.
Dumnezeule! Impostorii ăştia!
Ştii ce?
Ei sunt motivul pentru care ai fost concediată.
Din cauza lor noi nu putem să ne facem treaba.
Nu asta e cea mai bună opţiune pentru oameni.
Suntem pe cale să realizăm ceva, o adevărată descoperire.
Spre deosebire de Columbia, institutul ăsta ne susţine în totalitate.
Serios?
Erin, la asta am visat de când eram mici.
Dacă vii şi te alături nouă, vor fi foarte necăjiţi.
Trebuie doar să mergem sus să cerem mai mulţi bani.
Sincer, nici nu ştiam că departamentul tău mai există.
- Poftim? - Să fim serioşi, fantome?
Nu voi permite ca reputaţia de 12 ani a acestei instituţii minunate
să fie mânjită de tine!
Măi să fie! Dintr-o dată locul ăsta are o reputaţie rafinată de menţinut?
Eşti decan acum pentru că ultimul decan e la închisoare.
Vrei să spui că nu sunt calificat?
Scrii "ştiinţă" cu "y".
Şi ce-i mai grav, este că nu cred că ştii că-i greşit.
Asta este o instituţie de învăţământ superior.
Iar dacă voi vreţi să studiaţi "fantome",
mergeţi în altă parte, pentru că am două cuvinte pentru tine.
Lasă-mă să ghicesc, "ieşi afară"?
- Nu, o să spună "suge-o". - N-o să spună "suge-o".
Suge-o.
- Ai avut dreptate. - Ştii...
Doamne.
Cred că-i o fantomă.
Nu, nu este. E doar o păsărică.
Pa. Acolo-i uşa.
Pe mai târziu. Auzi asta? Stai s-o întorc.
Dumnezeule.
Ăsta-i un comportament incredibil de imatur.
L-am prins.
E doar un obstacol minor.
Ştiţi ceva, fetelor? Eu cred că o să reuşim să facem asta.
Putem deveni primii oameni de ştiinţă care demonstrează existenţa paranormalului.
Tot ce trebuie să facem este să găsim o entitate, s-o capturăm
şi s-o ducem într-un mediu controlat. Asta-i tot!
Hei! Asta-i Erin pe care o cunosc. Bine ai revenit.
- Mulţumesc. - Frumos.
Bun, trebuie să scoatem echipamentul ăsta de aici.
- Îl vor vrea înapoi. - Am crezut că lucrurile astea îţi aparţin.
- Toate sunt furate. - Nu...
Hei! Gunoaiele alea sunt ale şcolii!
Valea! Valea! Valea!
Hai, hai, hai, valea!
Hei. Bună dimineaţa.
Bine.
Bună, ce mai faceţi, dle? Aveţi un Metro...
Hei. E o jachetă şmecheră, fato. Am şi eu una la fel.
Ştii ce? E pulover. Am greşit.
Să ai o zi bună, da?
Hei! Cum o mai arzi, omule?
Te vor ignora mereu.
Sunt doar umblători prin canale, preocupaţi numai de problemele lor banale.
Bine.
Când va începe al patrulea cataclism,
muncitorii, ca tine, vor fi printre ultimii conduşi spre măcel.
Aşa că, profită la maxim de timpul tău liber.
Eşti optimismul întruchipat, aşa-i?
Să ai o zi bună, şi mintea ta dusă.
Mă întreb în ce tren se urcă.
O ia pe şină?
Măi să fie...
Dacă vrei să mergi la toaletă,
au o toaletă foarte frumoasă sus la Starbucks.
Hei, hei!
Hei, nu ai voie să mergi pe aici, omule. Doar metroul...
Ce mama dracului?
Splendid.
Sunt bine, tipule. Da.
Las-o baltă, omule!
Las-o baltă!
Conacul Aldridge? Bifat.
Staţia de metrou din strada Seward?
Bifat.
Foarte bine, Rowan.
Dar mai sunt încă multe puncte de bifat.
Ai fost batjocorit toată viaţa.
Acum tu vei fi bătăuşul.
Ai încredere în abilităţile tale,
iar universul se va înclina în faţa voinţei tale.
Hei, ciudatule. Avem o toaletă înfundată în 1843. E de rău.
Vreau să spun, de proporţii biblice. Ocupă-te de ea.
Absolut.
Nimic nu m-ar face mai fericit.
Cum zici tu, ciudatule. Ocupă-te.
Şi universul se va înclina în faţa voinţei tale.
Încarcă liniile.
Creează vortexul.
Depăşeşte limitele.
Am găsit un loc fenomenal pentru afacerea voastră.
E mai mult un laborator de cercetare.
- Ce părere aveţi? - Asta e?
Să mergem să vedem nouă voastră casă.
Dumnezeule! Uite... Priveşte!
Priveşte cât e de înaltă! Ce întindere uimitoare!
Priveşte înălţimea de la podea la tavan!
Priveşte asta. Uite.
E perfect.
Avem o grămadă de spaţiu. Bară pentru striptease!
- Chiria este 21.000 $ pe lună. - Să arzi în iad.
Dumnezeule.
Îmi cer scuze. Stai, asta e chiria lunară?
- Da. - Cine îşi permite aşa ceva?
Prietenele tale au spus că
sunteţi în căutarea unei locaţii în care să exploraţi necunoscutul.
Bine, dar trebuie să explorăm ceva mult mai ieftin.
Are şi etaj!
Vă deranjează mirosul de mâncare chinezească?
M-am mutat deasupra ta şi tot nu ajungi mai repede.
De ce îţi trebuie o oră să urci un etaj?
Am probleme cu genunchii.
Ştii ceva?
Ce-i asta?
E supa noastră acră de creveţi.
Parcă-i spălătură de vase cu un singur crevete, şi cred că e...
Sper că asta-i o rădăcină.
Dansăm? Bine.
S-o facem în siguranţă, totuşi.
Holtz. Holtz. Holtzmann!
Foc!
Acolo, spre foc.
Mulţumesc.
Îmi pare rău că vă întrerup.
- Îi place. - Debarge o cântă?
Am crezut că sunt Devo.
Oricum, am făcut site-ul.
Am împărţit o mulţime de pliante prin tot oraşul,
deci am promovat micuţa noastră afacere.
"Dacă observi ceva, spune ceva".
- E atrăgător. - E bun.
- Da, eu l-aş lua. - Eu cred că sună a slogan antiterorist.
Dumnezeule.
- Aşa sună, nu? - Da. Îmi pare rău.
Ei bine, cred că acum ştim de ce sună o mulţime de oameni
spunând despre genţi cu aspect suspicios.
La naiba.
- Îmi place hârtia verde! - Mulţumesc.
Bună. Am venit pentru postul de recepţioner.
- Bună. Bună. - Bună.
Asta este un robot mare?
Poftim?
Postul de recepţioner din ziar.
Pentru asta am venit.
Eşti angajat.
Bine, eu... Doamne, eşti fleaşca toată.
Cred că am găsit. "Dacă observi ceva ciudat în..."
Kevin. Aşa-i?
- Kevin. - Da.
Abby. Am vorbit la telefon.
- Aşa este. Da. - Bună.
- Bine. - Kevin.
E un nume bărbătesc.
Numele meu este Erin. Cu "e".
De la "tot ce vrei".
Bine. Păi, ar trebui să...
Ar trebui să începem.
Erin? Vrei să vii cu noi?
Da.
Erin.
Am câteva întrebări.
Bine. Ia să vedem.
Stai să ajung la notiţele mele.
Bun.
În regulă, în primul rând, vreau să-ţi spun...
Ştii, probabil ar trebui să începem cu o întrebare foarte importantă
pe care o punem tuturor solicitanţilor.
Te vezi cu cineva în momentul de faţă?
- Dacă mă văd cu cineva? - Da.
În scop de afaceri.
Numai în scop de afaceri.
Păi, vă văd pe voi trei.
În faţa mea.
Uită că a întrebat,
pentru că dacă a făcut-o, ar fi ilegal, aşa că...
Am uitat.
Jillian Holtzmann, de la Radio Times.
Ce-ai făcut până acum cu viaţa ta?
Excelentă întrebare.
Păi, am avut slujbe diferite.
Am făcut "chestia cu actoria".
- Am lucrat pentru... - O să... una rapidă.
Pot să te întreb de ce nu porţi lentile?
Da. Se murdăreau mereu, aşa că le-am scos.
- Asta-i... - Nu mai trebuie să le şterg.
- Măi să fie. - Pot doar să...
- Trebuie... trebuie să ţin minte asta. - Da.
Ar fi în regulă da l-aş aduce pe Mike Hat la lucru uneori?
Are probleme grave de anxietate.
Ştii ce? Te-aş lăsa cu plăcere să-ţi aduci pisica aici,
dar am o alergie severă la pisici.
Nu, nu am pisică.
E câine. Numele lui e Mike Hat.
Numele câinelui tău e "My Cat" ~pisica mea~?
Nu, Mike Hat.
Numele câinelui tău e Mike, iar prenumele e Hat?
Numele lui întreg e Michael Hat.
Nu pot spune că sunt alergică la câini, aşa că...
E în regulă. Locuieşte la mama.
- Păi, atunci, am lămurit asta. - Bine. A fost...
Am notat. Fără pisică.
Dar ştii ce spun eu, să mergem mai departe...
Kevin se ocupă cu web design-ul.
Şi l-am rugat să conceapă
câteva embleme pentru noi.
- Vreţi să le vedeţi? - Acum e momentul tău.
Scoate-o.
Desigur.
Parcă ai fi un proces gata să înceapă.
Să vedem.
Bun, deci...
Ce părere aveţi despre asta?
Da, realizezi că asta ne va pune într-o lumină proastă, nu?
Vă deranjează sânii? Pen' că pot să-i fac mai mari.
Nu, eu îi văd.
Da, eu cu siguranţă îi observ.
Ştii ce? Eu cred că nu depinde întotdeauna de rezultatul final.
E vorba despre etapa în sine.
Dar asta?
Cred că asta are deja o semnificaţie.
Ce, 7-1-1?
E 7-Eleven.
Da, aşa este. Mai am o opţiune, totuşi.
Bine, te rog. Asta este.
Asta-i favoritul meu.
E posibil să fi făcut o greşeală.
Nu cred că acela este pentru noi.
Nu. Nu, e pentru voi.
M-am gândit că acel cârnat zburător este ţinut de o fantomă.
Munca ta e mult mai cerebrală decât m-am aşteptat.
Vreţi să vedeţi şi altele?
- Acelea sunt minunate. - Da.
Vom dezbate totul pentru o clipă,
aşa că poţi să stai puţin acolo.
- Trebuie să discutăm puţin. - Bine.
- Desigur. În regulă. - Mulţumim.
Mergi acolo.
Să nu tragi cu urechea.
Nu.
Şi-a acoperit ochii.
Fetelor, oricât de mult mi-aş dori să-l ţinem aici să am la ce să privesc...
Poftim?
Nu ţi se pare atrăgător?
Kevin?
Doamne, nu. Sărmanul.
Nu ştiu, fetelor. Nu ştiu.
Haide, Erin.
Avem nevoie de ajutor aici.
Nu putem căra mereu echipamentul aici sus.
Şi ştiu că telefoanele nu sună momentan, dar vor suna.
Ştiţi, acvariul este un submarin pentru peşti.
Ascultă-mă, hai să vedem cum decurge restul zilei.
Să vorbim şi cu alţi oameni şi vom angaja pe cel mai potrivit, bine? S-a făcut?
Nu mai sunt alţi oameni. El e singurul candidat.
Excelent.
Doamne, ce zgomotos, nu?
- E zgomotos. - E zgomotos.
Kevin. Ai obţinut slujba.
- Bun venit la bord. - Grozav.
Pot să-mi aduc valizele sus?
Da, sigur că poţi.
Uitaţi-vă la el.
Doamnă?
Bună ziua, doamnă. Dacă doriţi să ieşiţi la plimbare,
ar trebui să aşteptaţi jos.
E... era o revistă aici, aşa că, nu ştiu,
m-am gândit că asta ar putea fi sala de aşteptare.
Ştiţi, partea amuzantă legată de locul ăsta,
este că această clădire a fost construită în acelaşi loc
în care a fost primul bârlog de jocuri de noroc chinezesc din New York. Ştiaţi asta?
Ce mai coincidenţă, nu?
De asemenea, am fost fugărită de o fantomă.
Poftim?
Ştiţi, deasupra noastră a fost vechea închisoare din New York.
A fost primul loc din New York în care electrocutau deţinuţii.
Vă spun, dura atât de mult
încât spuneau, "împuşcă-l, irosim prea multă electricitate".
Aşa mi-am dat seama că se petrece ceva ciudat aici jos, fato.
Aţi văzut asta?
- Da. Am văzut. - Aţi văzut asta?
- Nu am fost eu. - Am văzut puţin.
Stai, stai. Hei! Serios? Pe bune?
Băi. Ce naiba, omule.
- Ce ţi-am spus eu? - E aici tot timpul?
Crede că asta e atelierul lui de artă.
Nu, nu. Atelierul meu e în Soho. Asta e mai mult o galerie.
Bine, salut.
Ai văzut cumva vreo entitate semi-ancorată de clasa 4 prin apropiere?
- Te referi la vreun vas? - Vrei să vorbeşti în engleză?
- Am fost destul de explicită. - Lasă-mă pe mine. Lasă-mă pe mine.
Bună. Ai văzut vreo fantomă pe aici?
- Bine, e mult mai clar. - Da.
- Da, am văzut o fantomă. - Şi tu?
Da.
Ai putea să ne-o descrii?
- Mulţumim. - Dar...
Haide, omule. Pe bune, omule.
Nu, nu, nu, nu. Lasă-l, lasă-l...
- Accept şi varianta vizuală. - Nu! Nu pot să-l las.
E slujba mea în joc. O să fiu concediată!
- Vrem să vedem! - Nu, nu, asta ne ajută.
Pe mine nu mă ajută.
Băi. Uită-te la mine. Încetează.
- Nu mai desena. - Îmi pare foarte rău.
Nu vreau asta pe peretele meu.
N-o mai vrei aici?
- Nu vreau fantoma asta pe peretele meu. - Fără fantome.
- Stai să repar asta, atunci. - Păi, eu...
Interzis fantomelor.
- Ştii ce? Ştii ceva? - Aşa-i?
- Mişcă-ţi curu' de aici. - Haide.
Pa, Patty!
- Te iubesc. - Omule!
Asta nu-i artă!
Şi voi îl încurajaţi.
Haideţi!
Veniţi!
Sunt eu fumată, sau asta e o emblemă faină?
Fetelor, nu pot să fac asta de una singură.
Aparatura asta nu e testată şi foarte instabilă.
În regulă, cucoanelor, avem o perioadă scurtă de timp
până soseşte următorul tren.
Ascultaţi la mine.
Şi nu atingeţi a treia şină,
asta dacă nu cumva fundurile voastre graţioase rezistă la 750 de volţi.
- Haide, mă'. - Ştiţi ceva?
Trebuia să vă dau salopete, fetelor. E foarte insalubru aici.
De obicei nu te gândeşti la mirosul de urină.
Aşa va fi tot timpul. Nu se va împrospăta deloc.
Măi să fie. Bine.
Cu siguranţă avem ceva aici. Priviţi... este...
Ce-i asta, o arsură?
Aici am văzut ciudăţenia aia cu scântei.
Ce era?
Păpuşă, dacă ştiam ce este, nu i-aş fi spus "ciudăţenie cu scântei".
Pare a fi urma unei divizări nucleice.
Ce? Urmă de divizare nucleică aici?
Doar dacă nu ai dreptate.
Ce este... stai, miros atât o descărcare electrică...
- Cât şi o dezintegrare izotopică. - Dezintegrare izotopică.
Cum e... Holtzmann?
- Da. Ce este? - Vino puţin. Vreau părerea ta despre asta.
Sunt eu nebună?
Băi, băi, cucoanelor.
Cât timp vă distraţi voi cu bucata aia împuţită de gunoi,
se scurg şi puţinele minute pe care le mai avem.
Tu vezi asta?
- Ochii. - În regulă, Holtzmann.
- Nu e momentul să glumeşti cu... - Nu.
Frişcă şi zahăr.
Patty, poţi să luminezi subiectul?
Da, pot să pun lumina pe el.
Doamne!
E din ce în ce mai neliniştitor.
Ăsta-i tipu' pe care l-am văzut! Vă spun, el e!
Avem încă unul de rang 4,
iar asta e mai ionizata decât cea de la Conacul Aldridge.
De unde vin fantomele astea?
Ştii ce? Trebuie să imortalizez asta pe cameră.
- Holtzmann? - Da.
- Porneşte echipamentul. - Bine.
Pen' că îl ducem pe frumosul ăsta în laborator.
O să zguduie puţin. Este încă în stadiu incipient. Să fiu sinceră.
Trebuie doar să introduc chestiile astea aici.
- Bun, Erin, vino aici. - O să documentez asta.
Apucă-l, apucă-l. Aşteaptă.
Asta va expulza o undă de protoni spre acea fantomă, da?
Aşa că, atunci când spun, "trage", vei face asta.
Şi de ce manevrez un laser nuclear netestat?
Pentru că ai braţele mai lungi.
Fetelor, ar fi bine să vă grăbiţi.
Dumnezeule. Am uitat cel mai important lucru.
Da. Scuze.
Erin, ăsta-i un fel de împământare, să nu mori imediat.
Îţi ştii nivelul de fier?
E în regulă.
Ai mai făcut asta până acum, nu-i aşa?
În regulă, Erin, la semnalul meu.
Îndreaptă ţeava spre el.
Pregăteşte, ţinteşte, foc!
Bine, e puţin dezamăgitor. Putem obţine mai multă energie?
Şi încă o dată, foc!
Nu funcţionează!
Unda asta nu poate fi mai puternică?
Nu, momentan.
Vine trenu'! Trebuie s-o ştergem!
Încearcă să-l atragi înapoi pe platformă!
Apuc-o!
- Haide! - Mişcă, mişcă, mişcă!
Haide, mişcă!
Repede!
Ăla-i expresu'!
Şi nu se opreşte!
Vine! Ridic-o!
Iau eu gulerul!
Ei bine, cred că merge în Queens.
O să fie al treilea lucru înspăimântător din trenul ăla.
Dumnezeule, aţi văzut asta?
Tu nu mai vezi nimic.
Dumnezeule! Valul ăla de energie chiar l-a imobilizat.
Avem nevoie de mai multă energie.
Trebuie să fim mai mobile. Ştiu ce am de făcut.
- Da. - Aproape am fost ucisă.
Da, ştiu. A fost minunat.
Toată lumea crede că filmarea e falsă. Priviţi comentariile.
Trebuie să aducem o fantomă în laborator şi s-o documentăm, fetelor.
Chestiile aste sunt reale. Trebuie să fim capabile s-o dovedim.
Vom fi. Şi nu ar trebui să citeşti chestiile alea.
Nu ar trebui să apleci urechea la ce scriu oamenii nebuni
în mijlocul nopţii, pe internet.
Uite... "echipament fictiv"? Ştii ce?
- Aş dori să ne întâlnim oriunde, oricând. - Nu, nu, nu... hai să fim corecte.
Ar trebui să...
- Poftim cafeaua, Abby. - Mulţumesc.
Ai pus şi zahăr în ea de data asta?
Nu-mi place cafeaua.
- Da, e şi zahăr acolo. - Are zahăr.
O beau eu.
E păcat să irosim o ceaşcă cu cafea.
Putem să ne prefacem că nu s-a întâmplat asta, te rog?
În regulă, deci, ce părere aveţi?
Eu... ştii ce? Nu pot să văd că faci asta.
Nu sunt sigură. Sunt o mulţime de bucăţi şi bucăţele.
Dar ştiu sigur că niciuna din ele nu avea ce să caute la metrou.
Parcă ar fi parte dintr-un ciclotron în miniatură.
Şi au folosit un aliaj de crom pentru carcasă?
Eu aş fi folosit aluminiu, dar eu sunt nebună.
Ce ciudăţenie i-a spus tipul ăla doamnei de la metrou?
Ştiu la ce te gândeşti.
Al patrulea cataclism. Da.
- Bună. - Al patrulea cataclism.
Asta sună ca o franciză pe care nimeni nu a vrut-o niciodată.
Da, fetelor, aveţi un oaspete.
A veni să vă vadă, în cabină.
În cabina numărul unu. Cea cu cercei.
- Da. - Da. Acum o vedem.
- Mulţumim. - Cu plăcere.
Intru şi eu în club.
Păi, nu e chiar... scuze.
Kevin. Bună, poţi să răspunzi la telefon, te rog?
- Nu pot. E în acvariu. - Nu.
Cel de pe birou, care sună. Acela.
- Asta?. - Da.
- Dumnezeule. - Cum se numeşte locul ăsta?
Îndrumătorii examinării metafizice. Vorbeşte.
Am înţeles. Îndrumătorii metamucoaselor şi altele.
Mai încet.
Eu... ce...
Au închis?
Nu, doar că nu puteam intra în acea conversaţie.
Kevin, vreau să-ţi dai silinţa mai mult. În regulă, amice?
Dacă vor suna înapoi, o voi face. Trebuie să plec, totuşi.
Sunt într-un turneu de-a v-aţi ascunselea şi suntem în semifinale.
Kevin, vreau să-ţi strângi toate valizele alea.
Te-ai lovit la faţă?
Voi l-aţi angajat pe smintitu' ăsta mare?
La revedere!
Omule, am un văr, Mookie.
Este pe jumătate la fel de prost, şi o să lucreze pentru "Vienna Sausages".
Chestia e că asta nu e un club.
E un grup de cercetări ştiinţifice.
Înţeleg asta, dar vreau să vă spun ceva.
Am citit multe chestii nonfictive,
iar voi ştiţi atât de multe despre chestiile astea ştiinţifice,
însă eu cunosc New York-ul.
Şi... fiţi atente!
Pot să împrumut o maşină de la unchiul meu,
şi nu o să mai fiţi nevoite să târâţi tot echipamentul ăsta greu.
- Fetelor, trebuie să ne luăm o maşină. - Hai, fetiţo.
Aveţi nevoie de mine. Aveţi nevoie de Patty.
Patty vine cu beneficii. Aveţi nevoie de mine.
Nu va mai prefaceţi că nu aveţi.
Eşti angajată.
Da.
Tu ai o maşină şi tu ai maşină şi tu ai maşina!
Nu ne-ai spus că vehiculul va fi un dric.
Îmi cer scuze. Unchiul meu are o firmă de pompe funebre
nu o companie pentru maşini de închiriat.
Sper că ai verificat să nu fie vreun cadavru în spate.
Nu cred. Chiar nu ştiu.
Nu ai verificat?
M-am grăbit.
Am verificat să fie alimentată. Asta era cel mai important.
Deci e vreun cadavru?
Să verifice Holtzmann. Ei îi plac chestiile astea.
Da, am în minte 7 metode de utilizare a unui cadavru astăzi.
Nu, Dr. Frankenstein,
trebuie să returnăm cadavrul dacă e unul acolo.
- În regulă. - Nu face asta.
În baza rezultatelor testului de la metrou...
Cel în care era cât pe-aci să mori, îţi aminteşti?
Îmi amintesc.
Am adăugat un amplificator folosind 4 monopoli cu unde radio microfabricaţi
pentru a accelera particulele înainte de ai intra în dispozitivul DLA.
Portabil, uşor de purtat la flexibilitate maximă.
Apoi adăugăm sincronizarea reversibilă a energiei psiho-kinetice,
plus fasciculul tubular al lui Holtzy la acest bebeluş şi iată.
Avem o fantomă înăuntru.
- Plesneşte-mă. - Bine.
O să te plesnesc...
Vreau doar să spun că este un moment emoţionant.
Holtzmann, sunt mai mult decât impresionată.
Abby, e confortabil?
E mult mai greu decât m-am aşteptat,
şi sunt sigură că îmi presează coloana vertebrală, dar...
- Trebuie să-ţi fixezi picioarele ferm. - Bine.
Flexează genunchii să compensezi pentru reculul suplimentar.
În regulă. Pornesc aparatul.
Doamne, are o vibraţie impresionantă.
În regulă, deci, aceea e ţinta, de acolo.
Pune degetul mare pe declanşatorul acela roşu de acolo.
- Da. - Şi dă-i bătaie.
Bine.
Şi i-am dat drumul!
Cred că nu-şi flexează genunchii suficient, nu?
Dă impresia unui balon care se dezumflă.
Trebuie s-o lăsăm să-l călărească până rămâne fără energie.
Mă roteşte în spirală!
Abby, o să-i fac câteva modificări.
Parcă te-ai lupta cu un aligator!
Şi cum v-aţi întâlnit voi două?
Abby s-a transferat la liceul meu, la începutul anului.
Hai, pisicile karatiste.
Am început să spunem poveşti cu fantome şi ne-am apropiat imediat.
Ceilalţi copii se îmbătau şi mergeau la petreceri,
iar noi spuneam, "Ce stupid".
Plus că noi nu am fost niciodată invitate la petreceri.
Nu, cred că era din cauză că spuneam
poveşti cu fantome foarte înspăimântătoare,
iar ceilalţi copii se temeau de noi.
Asta s-a întâmplat de fapt.
Cum aţi ajuns la chestia cu fantome? Aţi văzut vreuna?
Da, eu am văzut.
Serios?
Când aveam 8 ani, doamna bătrână şi rea care locuia lângă noi, a murit.
Şi în noaptea aceea, m-am trezit
iar ea stătea la marginea patului meu,
privindu-mă fix.
A făcut asta în fiecare noapte timp de aproape un an.
Ce?
Le-am spus părinţilor, însă ei nu m-au crezut.
Nici acum nu mă cred.
A trebuit să fac terapie ani de zile,
iar copii de la şcoală au aflat,
şi au început să râdă de mine şi să se amuze pe seama mea.
Îmi spuneau "fata fantomă".
Abby a fost singura persoană care m-a crezut.
Copiii sunt răi, fato. Dar eu te cred.
Mersi.
Am câteva întrebări.
Serios?
A fost cu mult timp un urmă.
Salut.
Abia aştept concertul ăsta metal.
Buna.
Ozzy e beton!
Da!
Da.
Cu siguranţă e beton.
Lumea asta nu poate fi curăţată suficient de repede.
Bună.
Bucuraţi-vă de spectacol.
Rock'n roll.
O echipă locală de investigatori paranormali au lansat o filmare cu o vestită fantomă.
Puteţi vedea clar în imagine că nu este ceva uşor de explicat.
Dumnezeule! Arată filmarea!
Suntem faimoase! Suntem faimoase.
Drept răspuns, s-au ivit multe întrebări
legate de cei care au filmat videoclipul.
Deci, ce părere avem despre aceşti Vânători de Fantome?
Trebuie să-i luăm în serios? Şi...
"Vânători de Fantome"? Nu e numele nostru.
Nu pot să inventeze un nume şi să ne spună...
Am discutat cu Martin Heiss mai devreme.
Face parte din consiliul de logică şi date. Bun.
Martin Heiss. Bine, bine, bine.
Este un tip faimos pentru demascarea fenomenelor paranormale.
Dr. Heiss, sunteţi o autoritate ştiinţifică foarte apreciată.
- Acreditările dvs. sunt impecabile. - Mulţumesc, Pat.
Observaţi ceva de un real interes ştiinţific în acest videoclip,
care să legitimeze aceşti Vânători de Fantome şi tot ce susţin ei.
Ceva care să schimbe totul, da.
Deci, spuneţi-mi, Dr. Heiss, e adevărat?
Bineînţeles că nu.
Deci, acum suntem fetele fantomă.
Îţi înţeleg suferinţa, Erin.
Nu. Ştiţi ceva? La naiba cu asta.
Suntem oameni de ştiinţă.
- Şi Patty. - Mulţumesc.
Bun, credem în rezultate fizice demonstrate.
- În asta credem. - Da, aşa este!
- Ţine o predică. - Voi ţine o predică.
Ştiţi ce vom face, doamnelor?
Vom prinde o fantomă şi vom aduce...
Dumnezeule.
Vom prinde o fantomă, o vom aduce în laborator...
- Kevin? - Da, şefa?
Poţi răspunde la telefonul care sună, te rog?
- Amice. - Da, pot, şefa.
Vânătorii de Fantome.
"Îndrumătorii metafizicii..." Bine.
Grozav. La revedere.
Fetelor, care din ele mă face să arăt a doctor?
Eu cântând la saxofon sau eu ascultând un saxofon?
Cine era la telefon?
Teatrul Stonebrook?
A scăpat o capră.
Voi încărca maşina.
Bine, bine, bine!
Băi, am ceva pentru noi!
Fetelor, am luat astea de la muncă.
Astea vor fi uniformele, fetelor.
Îmbraci una din asta şi n-o să mai fii stropit de bale.
Minunat.
Hei!
Uitaţi-vă la frumuseţea asta!
Stai puţin, ce-ai făcut cu dricul unchiului meu?
L-am reparat.
Fato, e atât de nepotrivit pentru maşina asta.
Ne distrăm.
Să mergem. Haideţi...
Ai vrut s-o spui tu... Scuze.
- O să te las. Te las pe tine. - Data viitoare.
Voi sunteţi Vânătorii de Fantome?
De fapt, noi suntem îndrumătorii metafizicii...
Suntem... da. Suntem Vânătorii de Fantome.
"E un pui care se prăjeşte singur în bibliotecă".
- Ciudat. - Nu asta a spus.
Vă rog, urmaţi-mă.
Repede. Vă rog, toate.
Fernando era aici jos când ceva a ieşit din ventilatorul din perete şi...
L-am auzit ţipând, aşa că m-am dus să verific,
şi atunci "chestia" aia
îl azvârlea pe Fernando prin toată camera.
Am crezut că o să-l ucidă. Am ţipat când am văzut-o. Eu...
Cred că am speriat-o, pentru că mi s-a spus
că am un ţipăt asurzitor.
Mi-am dat seama.
Oricum, dacă vă strecuraţi pe aici, probabil o veţi întâlni.
În regulă, fetelor?
În regulă. Ştim că e pe aici pe undeva.
Haideţi să ne despărţim şi dacă vedeţi ceva ne auzim pe staţii.
Am înţeles.
Holtzmann! Ce naiba!
Pălăria e prea stridentă, nu?
Peruca sau pălăria?
Vino.
Fetelor, cred că am găsit un alt dispozitiv ca acela.
Credeam că va fi ca un club de carte.
Ascultăm albumele lui Stevie Nicks.
Pen' că îţi spun de acum, dacă văd gemenele din "The Shining",
o să leşin.
Bine, da.
O cameră plină cu orori. Nu intru acolo.
Nu înţeleg cum m-am lăsat atrasă în chestia asta.
Aveam o slujbă bună la MTA.
Era perfectă?
Nu, bineînţeles că nu era perfectă.
Dar îţi spun ceva, toată lumea era în viaţă.
Asta era acolo?
Te rog nu răspunde.
Am spus să nu răspunzi!
Bine...
Bună.
Este o încarnare tranferală paranormală.
Erin, toate teoriile noastre despre posesia spectrală sunt adevărate.
E o fantomă în chestia aia şi o vreau.
S-o aprindem!
Fugiţi! O s-o pierdem! Haideţi!
- Îmi place impulsul tău! - Doamne.
Sus! Hai, hai, hai! Veniţi!
Nu e al meu!
Cred că aparatele alea le fac mai puternice!
Chestia aia e super ionizată!
Şi foarte furioasă!
Muzica asta e îngrozitoare, îl face mai furios.
Cântă ceva mai lent!
Asta-i puterea strigoilor!
L-am invocat pe Satan însuşi!
Pentru că noi suntem regii tuturor...
- S-o facem! - Haideţi, haideţi.
Sala asta e artă decorativă, idioatelor!
Ţintiţi fantoma!
Patty, ia-o pe culoarul ăla. Eu o iau pe celălalt.
Bun, vreau să îmi faceţi loc!
Trebuie să ajungem la culoarele alea!
În regulă, mişcaţi, oameni buni! Trebuie să ajung la culoarul acela!
Dacă nu vă daţi la o parte, veţi face parte din operaţiunea asta!
În regulă, atenţie!
Haideţi! Mişcaţi-mă spre stânga!
Aveţi grijă cu inelele. Aveţi grijă cu inelele.
Bine, sclifosiţi transpiraţi.
Sunt pe cale să vă salvez de fantoma asta!
Bun, nu ştiu dacă a fost o chestie rasistă
sau misogină, dar sunt supărată ca dracu'.
- Ridicaţi-mă! - În regulă, lăsaţi-mă jos!
Puneţi-mă jos! Jos, jos, mulţumesc.
Bine, Patty, stai nemişcată!
- Ai un fel de... - Bine, eu doar...
Nu trebuie să-mi spuneţi nimic acum.
- Nu, nu, nu... Ai... - Nu.
Chiar vreau să nu-mi spuneţi nimic acum.
- Dar, Patty, acolo... - Hei. Sunt obosit.
- Nu, nu, nu... - Ascultă...
O să plec, ce ziceţi de asta?
Nu, nu, nu, nu cred că este o idee bună.
- O să plec... - Haide, Patty. Patty!
Şi nu vreau să supăr stafia.
Plec, mă întorc în camera mea de la MTA,
aşa că, spuneţi-mi dacă aveţi nevoie de carduri de metrou.
- Fă-o, fă-o, fă-o. - Pentru că sunt...
Serios?
În regulă, fetelor, aprindeţi-le!
Patty, stai nemişcată.
Nu o loviţi pe Patty în vreun loc important.
- Ce? - Nimic!
Acum o să o păţeşti!
Holtz, deschide capcana aia!
Bine.
O sa o deschid la trei.
- Holtzmann! - Sunteţi pregătiţi?
- Scumpo! - Doi...
- Deschide cutia! - Şi... unu. Bine!
Erin, te descurci grozav. Abby, te descurci grozav.
Patty, încearcă puţin mai mult, bine?
Intră în cutie, turbulentule!
Haide, te-am prins!
Haide.
Scuzaţi-mă, trebuie să... Scuzaţi-mă, scuzaţi-mă.
Am o fantomă de prins. Mulţumesc.
Tocmai am prins o fantomă?
Da, da.
Am pus o fantomă într-o cutie!
Da!
Chiar acolo înăuntru!
Suntem bestiile din Mayhem!
Îmi pare rău, nu pot să-ţi cumpăr alta.
Da!
Sharon! Cred că am o altă amintire!
- Vânătorii de Fantome! - Vânătorii de Fantome!
- Dumnezeule. - Mulţumesc foarte mult.
De ce sunt fantome în New York?
Astăzi am făcut magie, asta este tot ce am de spus. Eu sunt Holtzmann.
De unde vin aceste fantome?
Mai sunt şi alte fantome în sală?
Cred că am scos-o.
Ascultă, noi suntem oameni de ştiinţă.
Noi suntem aici pentru întrebările fără răspuns şi, serios, pentru a căuta adevărul.
Noi suntem Vânătorii de Fantome!
Da!
Nu. Eu l-am servit ieri.
Şi ce dacă?
Aşa că este rândul tău.
Un oraş de ciudaţi.
Se încarcă liniile.
Se crează vortexul.
Distruge bariera.
Savuraţi asta, Vânători de Fantome.
În curând, veţi îngenunchia în faţa mea.
Uite-l.
Haide, Kevin. Să dansăm.
Kev.
Haide, Kev.
- Kev. - Opreşte-te, Kev.
- Ai grijă! - Opreşte-te, kev.
- Ai grijă. - Opreşte-te, Kevin.
Te rog...
Am înţeles, am înţeles.
Asta este grozav. Trebuie să sărbătorim.
- Haideţi! Asta este ceea ce... - Ai dreptate, ai dreptate.
- Da. - Se simte legitim.
- Chiar aici. Asta. - Da.
Dumnezeule.
Trebuie să încetezi să mai pupi asta.
Asta... mă face să simt o căldură plăcută pe dinăuntru.
Probabil este din cauza radiaţiei.
Hei, fetelor, am nişte chestii grozave aici,
dacă vreţi să vă uitaţi.
Am nişte plăci noi cu circuite,
şi am reconstruit magneţi super conductori.
Am îmbunătăţit precizia razei
adăugând un scut de plasmă camerei de descărcare RF.
Am pus un răcitor ca să reduc lichefierea heliumului,
şi cel mai important, avem o cuşcă Faraday, naibii,
ca să atenueze zgomotul RF şi să evităm înăbuşirea.
- Drăguţ! - În regulă!
Te caută cineva pe nume Smartin Christ.
Smartin Christ?
Aşteaptă, vrei să spui "Martin Heiss"?
- Doctor... - Nu. Nu.
Dr. Martin Heiss, faimosul om de ştiinţă şi cel care demască falsul paranormal?
- Este chiar acum în clădire? - Da, tipul ăla.
Bine, spune-i că nu suntem aici.
- Ce, ce? Ce? - Nu vreau să vorbesc cu el.
Nu sunt aici.
Dr. Heiss, bună. Bine ai venit. Dr. Erin Gilbert.
Este un moment prielnic, doctore, sau este aglomeraţie la mâncare?
Ce-ar fi să suni să faci o programare?
De fapt, este timpul perfect.
Noi doar făceam nişte experimente acolo.
Da, te rog, stai jos.
Să începem uşor.
De ce pretindeţi că prindeţi fantome?
Ştii, este foarte uşor să stai acolo şi să fii negativist,
când nu faci nimic.
Ştii că noi înţelegem doar 4% din univers.
4%!
Din totul! Patru!
Abby, Abby...
Cu toţii credem în metoda ştiinţifică.
Mi-am dedicat viaţa acestui lucru.
Şi chiar am făcut-o.
Astăzi, la ora 4:32 P.M.,
am capturat cu succes o fantomă de clasa trei.
Îmi spui
că este o stafie
înăuntrul acelui termos?
- Poate fi capturată? - Nu-l atinge. Nu-l atinge.
Ura. Cu accent pe "ra".
Ei bine, mi-ar plăcea să văd asta. Cu adevărat.
La naiba. Ştii ceva? Nu o să primeşti asta astăzi.
Noi încă evaluăm ce tip de metodă de ţinere o să folosim.
Testăm laboratorul... în...
Aşa că, până când nu aflăm care e cea mai bună metodă de a păstra entitatea,
asta nu o să se întâmple.
Cum rămâne cu sincronizarea mea?
Am venit.
Voi aţi prins o stafie. Eu nu pot să o văd.
Uite, ştiu că probabil sună ca şi când am inventa asta.
- Da. - Sună nebuneşte,
şi probabil nu arătăm ca nişte oameni de ştiinţă legitimi.
Nu, vă lipseşte doar echipamentul adecvat,
precum un camion de gunoieri de care să vă agăţaţi.
A spus ăsta tipul cu baston şi cu pălărie fleşcăită.
A fost a mamei.
Da, este o pălărie grozavă.
În regulă, omule.
Mulţumesc de vizită.
Ei bine, bănuiesc că s-a terminat cu amabilitatea.
Vrei s-o vezi?
Mi-ar plăcea să o văd.
Ei bine, nu poate să o vadă.
Atunci o să ţi-o arăt. Ce zici de asta?
- Echipaţi-vă, fetelor. - Nu, nu o să faci asta. Nu face asta.
Scuză-mă. De ce faci asta?
Pentru că nu ne crede.
- Erin. - Haide, am reuşit în cele din urmă
să facem ceea ce am vorbit de când eram mici.
Şi vrei să rişti totul pentru ce? Pentru el?
Cui îi pasă dacă îl impresionezi?
Dumnezeule, voi două sunteţi nişte figuri.
Ai dreptate. Îmi pare rău.
- Eu nu... - Bine.
- Nu ştiu la ce mă gândeam. - În regulă.
Este în regulă.
Bravo, fată!
Scuze. Am făcut-o. Îmi pare rău.
- Dumnezeule! - Ştiu!
Casper?
Omule!
Hei, omul ăla a greşit uşa.
Dumnezeule.
Cine l-a aruncat pe fereastră?
O stafie l-a aruncat pe fereastră.
Precum Patrick Swayze?
Precum... stă în spatele tău şi faceţi obiecte din lut?
Da. Precum Patrick Swayze.
Asta e. Atunci dansăm cu toţii în tabăra de vară de la Catskills.
Apoi ne-am aşezat, el era în spatele meu,
şi am văzut o vază.
Combini cele două...
- Am combinat două filme cu Swayze. - Da.
Ştii care a fost un film bun? "Road House".
Mi-a plăcut "Road House".
- "Point Break". - El era...
"Point Break"...
Haide. La sfârşitul valului acela mare?
A fost o fantomă şi în ăla!
Ei bine, nu ştiţi dacă moare la sfârşit.
Nu moare. Nu moare. Ei nu spun că moare.
Ei bine, acum ce mai e?
- Voi cine sunteţi? - Treburi oficiale.
Preluăm noi de aici. Mulţumim.
- Ce? - Trebuie să veniţi cu noi.
- Ce? - De ce?
Primarul vrea să vorbească cu voi, doamnelor.
Primarul.
Hei! Aţi ajuns.
Bine aţi venit. Îmi pare rău pentru probleme şi pentru dramă.
Vă rog, veniţi să staţi jos. Ocupă-l pe ăla.
Bine. Aşa. Şi tu, ăla e bun pentru tine.
Şi ocupă scaunul din capăt. Bine.
Asta nu este atât de bine.
Nu puneţi picioarele pe masă, vă rog.
Dle, nu avem prea mult timp.
- Şi nu suntem escroace. - Nu.
- Suntem oameni de ştiinţă legitimi. - Dă-mi voie să te întrerup.
Ştim că nu sunteţi escroace,
pentru că am monitorizat situaţia asta îndeaproape.
Agenţii Hawkins şi Rorke sunt de la Homeland Security.
Aşadar, am investigat asta extrem de în linişte.
- Bine. - Aşadar, ce ştiţi?
Credem că cineva crează un dispozitiv
care atrage şi amplifică activitatea paranormală.
Şi acea activitate poate să fie crească acum
să ne dea chiar şi un eveniment de o mărime mai mare.
"De o mărime mai mare." Ei bine, asta sună groaznic.
În regulă, ei bine, faceţi o treabă grozavă. Bravo.
Apreciem asta, dar e timpul să încetaţi.
- Ce? - Încetaţi.
Nu, te-am auzit şi am văzut gestul cu mâna. Ce înseamnă...
Se ocupă de asta aceşti domni. Lăsaţi guvernul să-şi facă treaba.
Ne facem griji că voi atrageţi multă atenţie...
- Exact. - Asupra voastră.
Ce?
- Patty poartă cercei mari, cu adevărat. - Patty.
Ei bine, dacă este o infracţiune să arăţi bine, sunt vinovată.
În afară de asta, simt că stăm foarte ascunse.
Aţi mers cu un dric cu o stafie în el,
şi folosiţi o sirenă ne-americană.
Aşa este.
Aveţi vreo idee câte reglementări federale
încălcaţi în fiecare zi?
- Una? - Nu.
- Două? - Nu.
Una?
Stai jos în linişte.
Uitaţi esenţa înţelegerii.
Noi o să trebuiască să facem publicul să creadă
că voi sunteţi escroace.
- Ce? Aşteaptă. De ce? - Ce?
Ştiţi, creierul uman nu poate face multor lucruri.
Dacă toată lumea ar şti ce se petrece, ar fi panică.
Aşa că, trebuie să le dăm informaţia
că incidentul de la concert a fost o farsă.
Pentru că, altfel, ar fi o isterie în masă.
Nici noi nu vrem isterie în masă.
Principala noastră grijă este să ni se permită să lucrăm în continuare.
- Da, asta este foarte important. - Foarte important.
Dar grijă mea principală este că simt că pisica...
a ieşit deja din sac.
Cred că ceea ce spun ei este că pisica este deja ieşită din sac.
Ei vor ca noi să punem pisica înapoi în sac.
Nu, ştiu că asta spun ei.
- Dar spun că pisica este deja afară. - Ştiu. Ştiu că este afară.
- E dificil să pui pisica înapoi. - Nu este imposibil.
Din cauza asta există zicala asta. Este o zicală fără rost.
Dacă pisica a ieşit din sac, nu o poţi pune înapoi!
Eu pun pisica în sac tot timpul.
Dar odată ce pisica a ieşit din sac,
nu zici tu" "Pisica a ieşit din sac!"?
Noi vrem doar să vârâm pisica aia afurisită înapoi în sac.
Pisica a mai fost ieşită din sac,
şi totuşi, lumea îşi pierde interesul şi o pune înapoi.
Lumea întotdeauna trece mai departe.
Şeriful din New Mexico a raportat o întâlnire cu un OZN.
Echipajul navei "SS Ourang Medan" a murit în mod misterios.
Întregul oraş Langville, Montana, a dispărut.
Da?
Bine, dar el...
Vorbim despre relocare.
Nu a fost ucis nimeni aici, nu-i aşa?
Au fost întorşi pe dos.
Cu pielea pe interiorul corpului?
Pielea lor era în interiorul corpului pentru că organele erau pe exterior.
Dar sunt în regulă, nu-i aşa?
Sigur.
Cred că sunt morţi.
Cu gândul ăsta înspăimântător, vă mulţumesc tuturor că aţi venit.
Primarul a spus că am putea să ne continuăm munca, aşa că asta o să facem.
Trebuie să fim pregătite.
De asta am făcut o masă cu bunătăţi.
Erin, ai avut o zi grea. Vino aici.
Alege o armă, orice armă.
Nu!
Îmi pare rău, nu arma aia.
Aia nu este gata. O să fie a ta când o să fie gata.
Poftim, între timp...
Asta.
Ce face asta?
Este un briceag militar elveţian.
Nicio femeie n-ar trebui să meargă neînarmată.
Ştiu ce face asta.
- De asemenea, poftim, ce-ar fi să iei asta? - Da?
Arunc-o.
O să facă o mică explozie.
Este periculoasă doar pentru stafii.
- În regulă. - Bine.
Drăguţ!
Da, greşeala mea. A fost o explozie medie.
Acestui puişor îmi place să-i spun "Fărâmiţătorul de Fantome".
Tehnologia laserului gol, absoarbe fantomele şi le neutralizează.
Du-te acolo şi fă ce trebuie să faci.
Mă sperii cu adevărat. Vreau să ştii asta.
Eu doar o să...
Haide!
Parcă este Mardi Gras aici înăuntru.
Este o mănuşă proton.
O să maximizeze flexibilitatea în timpul luptei mână contra fantomă.
Dă un pumn, este activată cu senzori de mişcare.
Bine. Asta...
a fost grozav!
- Nu, asta este o bătaie de palmă mortală. - Nu.
- Hei, doamnelor,
eu aş numi ăsta un test reuşit.
Este înşelător şi sincer, lipsit de siguranţă.
Ştiţi, aceste "Vânători de Fantome" crează o panică inutilă...
- Într-o dorinţă tristă de a fi faimoase. - Este în regulă.
Lumea poate fi liniştită ştiind că aceste femei sunt escroace.
Ei bine, este oficial. Acum suntem cu toate fetele fantomele.
În regulă, aş vrea să reamintesc tuturor de aici
că într-o scurtă perioadă de timp,
am văzut multiple apariţii de clasa 4.
- Da. - Aşa este.
Cui îi pasă ce spun toţi ceilalţi despre noi?
Noi ştim ce facem.
Adică, întreaga dimineaţă am citit despre asta.
Sunt apariţii în întreg oraşul.
"O fantomă a unei balene a fost văzută la intersecţia străzilor 6 şi 26."
Încă una: "Fantoma unui urs polar la intersecţia străzilor 63 şi 5."
Şi a fost un perete plângător într-un magazin cu preţuri reduse din Chelsea.
Stai. Ai spus intersecţia străzilor 6 şi 26?
Da. "O fantomă a unei balene, intersecţia străzilor 6 şi 26."
6 şi 26. 6 şi 26. Bine.
Intersecţia 6 cu 26.
Conacul Aldridge. Upper West Side. Da? 70... 72.
Unde am găsit primul dispozitiv?
La metrou, chiar aici.
Bine.
- Teatru. Centrul oraşului. - Centrul oraşului.
Centrul oraşului? Da, da. Aici.
Bine, care era cealaltă adresă pe care ai spus-o?
Urs polar la intersecţia străzilor 63 şi 5.
Şi cea din Chelsea?
Chelsea... este la intersecţia străzilor 10 şi 18.
18. 10 şi 18.
Ce vi se pare că este asta?
Este un "x". Intersectează celelalte "x"-uri mici.
- Linii de energie. - Linii de energie.
Ce sunt astea?
Sunt o reţea ascunsă de energie care ocolesc pământul.
Este un curent de energie supranaturală.
Se presupune că dacă cauţi toate locurile sacre
şi evenimentele ciudate din întreaga lume
şi le conectezi cu linii care se intersectează,
este un loc de energie neobişnuit.
Abby şi cu mine am renunţat la teoria asta
pentru că părea prea întâmplătoare ca să fie adevărată.
Renunţă la asta.
Bine. Se pare că este ceva adevăr.
Foloseşte dispozitivul ca să încarce liniile de energie.
- Crează un vortex. - Un vortex.
Dumnezeule.
Bine, dacă îşi pune un aparat acolo înăuntru şi este suficient de mare,
o să poată să facă o gaură în bariera aia.
Lăsând ca orice ar fi în acest plan
să vină să strivească acest plan.
Bine, o să anunţ asta.
Bine... intersecţia aia dintre străzile 7 şi 8.
Ce este acum acolo?
"The Mercado".
"Mercado". Înseamnă "masă" în spaniolă.
"The Mercado"? Asta chiar are logică.
Bine, da, îi caut pe agenţii Hawkins şi Rorke.
"The Mercado" are una dintre cele mai ciudate poveşti
dintre clădirile din New York.
Bine, aşadar este standardul tău de clădire bântuită.
Nu. Asta este mai dinainte chiar să existe o clădire.
Tot felul de masacre s-au întâmplat în locul ăla.
Precum schimbul paşnic dintre indienii lenape şi căpitanul Warren.
Apoi, deodată, toată lumea moare.
Dumnezeule, fetelor. Asta e tipul de la metrou
şi care vorbea despre cataclisme! El este!
Întotdeauna sunt cei albi, trişti.
Bine, doamnelor, să ne echipăm şi să mergem la acel "Mercado".
Cine are chef să salveze oraşul New York?
Ai încercat să reglezi termostatul înainte să dai acest telefon?
Ei bine, îmi pare foarte rău că ai un curent în cameră.
Ce-ar fi să aştepţi până când îţi fac legătura cu cineva căruia să-i pese?
- Bună. Scuză-mă. - Aşteaptă.
- Ce vreţi? - Unde este omul vostru de serviciu?
Cretinul ăla! Ce a făcut?
Nu vreau să ştiu.
Coborâţi scările şi scoateţi-l de aici.
Hei, opreşte-te acolo!
Opreşte totul!
Vânătorii de Fantome.
Uite, mi se pare grozav că ţi-ai găsit un hobby,
şi sunt sigură că, pe hârtie, să inunzi oraşul New York cu stafii
părea o idee grozavă,
dar nouă ne place lumea aşa cum este.
Atunci probabil aţi beneficiat de un nivel minim
de respect şi demnitate ca fiinţă umană,
ceea ce mie nu mi s-a acordat.
Nu chiar.
Oamenii şi-au bătut joc de noi cam tot timpul.
Eu sunt un geniu. Văd lucruri pe care nu le vede nimeni altcineva.
Şi pentru asta, sunt recompensat doar cu bătaie de joc şi dispreţ.
Din fericire, nu sunt singurul care caută răzbunare.
În spatele acestor geamuri sunt milioane de suflete,
suflete care au fost îndepărtate.
Suflete care văd lumea exact aşa cum este, un gunoi.
Gunoi care trebuie curăţat.
Când aceste bariere or să fie distruse,
o armată de nemorţi se va întoarce să îi enerveze pe cei vii.
"Să-i enerveze pe cei vii" nu sună foarte rău.
Se vor întoarce să-i enerveze pe cei vii
cu o durere şi un chin de nespus.
Asta este diferit... diferit de definiţia "a enerva" la care mă gândeam eu.
Cred că cuvântul pe care-l căutăm este "Apocalipsă". Apocalipsă.
Ei bine, să distrugem aceste bariere, bine?
Aşteaptă, aşteaptă, aşteaptă! Rowan.
Înţeleg. Nu-ţi plac oamenii. Oamenii pot să fie groaznici.
Totuşi, chestia este că sunt foarte multe lucruri grozave în lume.
Adică, lucruri minunate pentru care merită să trăieşti.
Adică, ai supă,
şi, ştii, acel prim... Ştii, când...
Dumnezeule, mă pot gândi doar la supă. Cineva? Cineva? Patty?
- Salată. - Salată.
- Nu, nu, nu! - Aşteaptă, aşteaptă, aşteaptă!
Bine, opreşte-te din ce faci.
Poliţia este deja pe drum.
S-a terminat. O să mergi la închisoare, Rowan.
Ei bine, în cazul ăsta,
la revedere.
Asta a fost o acţiune ciudată.
Este mort. Este un om mort.
Vezi dacă poţi opri aparatul ăla.
- Haide! - Holtz?
Holtz, suntem în regulă?
Ei bine, el nu este, dar noi, da, suntem în regulă.
Bine, s-a terminat.
Bine, suntem aici jos! Aici jos!
Nu-ţi place să-i vezi pe cei inteligenţi devenind răi.
Omule, aici jos miroase a sos Bologna ars şi a regrete.
Precum... tipul care a lucrat aici,
s-a îmbrăcat într-un costum de genul celui al căpitanului Kirk.
- Ce este? - El stătea aici...
Nu ştiu. Este ciudat.
Ştii, tehnologia lui nu este foarte diferită de a noastră.
Practic, este ca şi când am folosi aceeaşi ştiinţă.
- Asta este ciudat. - Cred că ştiu de ce.
- Uite ce citea nebunul la plajă. - Nu.
Dumnezeule.
Ţi-am spus că sunt oameni cărora le-a plăcut munca noastră.
De ce sunt flatată că micuţul ciudat psihopat ne-a cumpărat cartea?
Mulţumesc pentru tot ce aţi făcut. Ne-aţi salvat pe toţi.
Primarul vă mulţumeşte, desigur.
În mod privat, aşa că să nu spuneţi la nimeni.
Pot să vă conduc?
Ei bine, de ce nu vă odihniţi?
Aceşti domni vă vor scoate de aici. Bine?
- Mulţumesc. Asta e foarte drăguţ. - În regulă.
Mulţumesc pentru tot ce aţi făcut, doamnelor.
Mulţumesc foarte mult.
Trebuie doar să spun câteva cuvinte presei.
Ştiţi cum decurge asta.
Aşa că, acum o să ne facem că vă arestăm.
Şi v-am tractat maşina. O tractare adevărată, nu falsă.
- Dnă Lynch! - Ce ai spus?
- Dnă Lynch! - Ce? Aşteaptă, de ce?
- Scuză-mă! - Nu te opune.
Nu mă opun. Merg cu tine.
- New Yorkul are probleme? - Totul este în regulă.
A fost doar o altă chestie pentru publicitate
făcută de aceste femei incredibile, triste şi singure.
Parcă au citit "Eat, Pray, Love" şi au făcut asta.
V-aţi pierdut cheile?
Ce v-am spus? Legaţi-le de cureaua de la sutien.
Acolo sunt ale mele şi...
Cine este acolo afară? Holtzmann, jur în faţa lui DUmnezeu, eu...
Bună, Abby.
Vânătorii de Fantome. Ce doriţi?
Alo? Fetelor, eu sunt.
Sunteţi acolo? Vă rog, răspundeţi dacă sunteţi acolo.
Sunaţi-mă imediat cum ascultaţi mesajul ăsta.
Cred că atunci când Rowan s-a sinucis
a fost doar următoarea etapă a planului său.
Itinerariul primarului a fost stabilit.
Primarul Bradley se întâlneşte cu diplomaţi la "Lotus Leaf", chiar în acest moment.
"Lotus Leaf".
Abby! Ţi-am luat un sandviş, ca să nu le mănânci pe ale noastre, omule.
Ai nevoie de mâncare. Ai fost prost dispusă.
Vino acum.
Abby? Eşti acolo înăuntru?
Este totul în regulă?
Abby, vino să-ţi iei sandvişul. Vino să-ţi iei sandvişul, te rog.
Îţi vrei sandvişul?
Abby...
Bună, Jillian.
Bună, Abby.
Eşti în regulă?
Sunt foarte bine.
Asta e bine.
Mi-aţi găsit ţeava.
Am găsit-o ieri la gunoi.
O să o folosesc ca să fac o puşcă cu protoni.
Grozav, nu-i aşa?
Dacă nu funcţionează, putem să o rotim şi să spargem diverse lucruri,
aşa că, câştigăm oricum.
Ce? Ce faci?
Nu puii mei!
Hei!
Stai puţin! Nu!
Omule, ne jucăm cu toţii?
Pentru că asta nu e amuzant, omule. Hei! Serios!
Vezi, Abby, ţi-am spus eu să mănânci sandvişul ăla, omule.
Scăderea nivelului de zahăr în sânge este ceva serios!
- Bună, Patricia. - Ce?
Abby!
Ce naiba...
Uită-te la privelişte.
Asta este amuzant, nu-i aşa?
La revedere.
Te-am prins, scumpo! Te-am prins!
- Dumnezeule, ajută-mă. - Bună, Patty.
La naiba, nu! Diavolul este mincinos!
Diavolule, dispari!
Rahat.
Nu!
Holtzy! Te-am prins, Holtzy!
Nu!
Ieşi din prietena mea, stafie!
Asta o să lase un semn!
Puterea lui Patty te constrânge!
Tu eşti, Abby?
Unde s-a dus?
Hei, fetelor, fiţi atente!
Hei, ascultă.
M-am gândit că aveţi nevoie de ajutorul meu, aşa că am împrumutat toate chestiile astea.
Dacă aţi putea să-mi daţi propria mea armă cu protoni, ar fi grozav.
- Kevin, vino înăuntru! - Kevin.
- Vino înăuntru. - Sunt parte a echipei.
Pot să ajut. Nu o să vă stau în cale.
- Haide, vino! - Mişcă-te!
Am fost născut să fiu Vânător de Fantome, bine?
Nimic nu o să mă oprească!
- Omule... - Kevin!
Haide, Rowan, ieşi din el!
Mulţumesc pentru upgrade.
Rowan, bătăuşule!
Sper că tipul ăsta ştie să meargă cu motocicleta.
Rowan, nu Kevin!
Da, ştie.
Asta nu este bine deloc.
Nu, nu. Este doar un truc magic.
În realitate nu a tăiat-o pe jumătate.
Nu, nu. Am fost acolo. A fost tăiată pe jumătate.
Sunt două femei.
Da, am văzut asta.
Este doar un truc.
Dle primar Bradley, eu sunt!
- Dumnezeule. Cod roşu. - Vino aici!
- Am ceva între dinţi? - Nu, nu, asta este cod verde.
Eu sunt! Erin.
Crede că este o uşă.
Sunt Erin. Bună!
Crede că toate sunt uşi. Asta este trist.
Este om de ştiinţă.
Dle primar Bradley.
Trebuie să evacuezi oraşul!
Să nu spui niciodată cuvântul ăsta.
Trebuie să opreşti curentul electric în întreg oraşul!
Nu înţelegi? Se foloseşte de curentul electric ca să le dea energie!
Ştii ceva? După cum poţi să vezi, primarul este foarte ocupat.
Nu...
Se petrece.
Auzi asta?
Este...
Bine, este o pubelă de gunoi.
Dar nemorţii vin în continuare.
Te rog, dle primar Bradley, trebuie să mă crezi.
Eşti singurul care poate face ceva. Să nu...
Te rog, să nu fii precum primarul din filmul "Jaws".
Să nu mă compari niciodată cu primarul din filmul "Jaws". Niciodată!
Te rog, trebuie să-i evacuezi pe toţi.
Îi pui în pericol pe toţi cei din oraş!
A durat mult prea mult.
Ce faceţi?
Daţi-mi drumul!
Dle primar Bradley, trebuie să mă asculţi!
Pleacă din oraş! Pleacă din oraş!
Ei vin!
Nu înţelegi? Fantomele astea ucid oameni!
50 de cenţi un tricou.
Planul meu este să port unul în fiecare zi,
apoi să le arunc şi să o iau de la capăt în fiecare lună, da.
Hei. Omule, nu a comandat nimeni un striper Clark Kent.
Clark Kent?
Din cauza ochelarilor şi a frumuseţii mele?
Ar fi trebuit să fac exerciţii fizice mai des când eram în viaţă.
Cu siguranţă ar fi trebuit să fac mai multe exerciţii fizice.
Trebuie să evacuezi oraşul!
Vă rog! Plecaţi!
Nu...
Se petrece.
- Să facem asta. - Da...
Taxi! Taxi!
- Unde mergi? - Chinatown.
Nu. Asta este mai la sud cu o stradă decât vreau eu să merg.
Dle sunt fantome care zboară!
Sunt fantome zburătoare de clasa 5. Nimic de care să-ţi faci griji.
Nu, nu, nu, este important. Nu înţelegi ce se petrece?
Uite, nu mă duc în Chinatown,
nu conduc nebune cu maşina şi nu îmi este frică de fantome.
Ce? Nu, nu, nu, aşteaptă!
Dumnezeule, trebuie să-mi iau echipamentul.
Se pare că ne-am blocat.
Da, aşa spun şi eu.
În regulă, să facem un drum.
Fetelor, asta arată ca bucătăria mea.
Ce naia e chestia asta?
- Hei, hei! - Aşteaptă!
Serios?
Ai lăsat cheile în maşină?
Unchiul meu o să fie supărat.
- Bine, să-i dăm foc! - Nu, nu trageţi.
Echipamentul de pe maşină este practic un reactor nuclear.
- Ce? - Bine, eu votez să nu tragem în asta.
Ei bine, tocmai am dat unei fantome o bombă atomică.
Probabil ar trebui să fugim.
Da.
Haideţi, haideţi! Mişcaţi-vă!
Sărbătoarea Recunoştinţei aşa era în anii 1920?
Pentru că asta este o paradă Macy cu baloane.
Nu ştiu. Întotdeauna am fost atrasă de bărbaţi graşi cu pălării.
Tocmai am avut un contact vizual.
- Cu balonul? - Da, o să se întâmple ceva rău.
La naiba.
Cred că pentru el arătăm ca nişte jucării de ronţăit.
În regulă, să spargem nişte baloane!
Dumnezeule, ai milă.
Asta este greşit!
Nu pot să-mi mişc mâna.
Nu pot să ajung la trăgaci.
Fetelor, exact aşa mi-am închipuit moartea.
Haideţi.
Armele cu protoni sunt grozave,
dar uneori ai nevoie de un briceag al armatei elveţiene.
Bine ai revenit!
- Tip? - Da.
Cred că balonul mi-a spart timpanul!
În regulă, să mergem să salvăm oraşul ăsta
şi să ne recuperăm recepţionerul groaznic.
Nu o să mai găsim unul atât de drăguţ.
Cine este musculosul zburător?
Bună.
Femeile. Întotdeauna întârzie.
Probabil nu s-au putut hotărî ce costum murdar să poarte.
Să le oferim un bun venit adecvat în New York, bine?
Bine aţi venit la zilele de glorie ale oraşului New York.
Distracţie plăcută!
Nu am fost niciodată bună la luptă.
Ei bine, veşti bune.
Acum e şansa ta să lucrezi la asta.
Fetelor, aveţi toate armele secundare.
Vă sugerez să le folosiţi.
Bine, să le pornim.
Holtzy, jos! Lasă-te în jos!
Lovitură puternică!
Te-am prins.
Asta nu este un comportament foarte puritan!
La naiba!
Încep să mă pricep la asta!
La naiba.
Mi-am pierdut ochelarii!
Aşteaptă, aşteaptă, îi am! Sunt în mâna mea!
Puţin ajutor!
Impresionant.
Holtzy! Te ajut eu!
E timpul să fii mărunţit, fantomă.
Asta primeşti pentru că ai stat pe mine!
M-ai ratat!
Mulţumesc, Patty.
Nu voi din nou!
Salutaţi-l pe micul meu...
Ce naiba?
Am uitat de noile mele jucării.
Să mergem.
Tocmai ai fost ucis de Holtzmann, dragă!
Ştiţi ceva?
Mă bucur că nu v-am cunoscut pe niciunul cât aţi fost în viaţă,
pentru că niciunul nu-mi plăceţi, în special tu.
Bine. În regulă, Abby, să ne concentrăm.
- Nici tu nu-mi placi! - Trebuie să ne economisim energia.
Haideţi, să mergem.
Dumnezeule, ai ucis un pelerin.
Aşa se pare.
- Asta este ciudat. - Cu siguranţă că este.
Hei, cum vă place asta?
Urmează ceva, omule.
Da, aţi făcut o treabă grozavă, băieţi.
Ţara vă mulţumeşte.
Ei bine, chestia aia are parte de distracţia vieţii.
Să mergem.
Dumnezeule.
Se pare că mâzga mă urmăreşte personal.
Asta e tot ce spun.
Ar putea fi o presimţire nebunească,
dar cred că a pornit din nou maşinăria aia.
Haideţi.
La naiba, am ratat.
Kevin!
Asta este numele lui?
Mai degrabă îmi părea a fi Chet.
Trebuie să recunosc că mă simt bine în trupul lui.
E prima dată în viaţa mea când nu trebuie să-mi sug burta.
Ştiu că eşti confortabil în costumul de piele al lui Kevin,
dar e timpul să ieşi.
Ne place de el, în ciuda multor ciudăţenii ale lui.
- Tocmai a început să folosească telefonul! - Da.
Nu ştiu.
Asta seamănă prea mult cu Peter Pan?
Oricum, o să fac asta.
Ştiţi, o să fiu sincer cu voi,
tipul ăsta mă face să mă simt mai tâmpit din clipă în clipă.
Vi-l dau vouă.
Nu! Nu, nu, nu!
Nu-l lăsaţi pe Rowan să fugă!
Îl rezolv eu! Aici sunt.
Nimeni nu-l răneşte pe Kevin, omule! Nimeni nu-l răneşte pe Kevin!
Vino acasă, vino acasă, oriunde ai fi.
Aici.
Armele alea vin cu instrucţiuni de folosire?
Haide, Rowan! Vino să-ţi iei virginitatea de la obiecte pierdute!
- Trageţi ca fetele. - Drept în faţă!
Cred că l-ai spart.
Uite ce m-ai făcut să fac!
Este ridicol. Să-l luăm pe Kevin.
Ştiam eu că e tâmpit ca un sac de pietre.
Nu am ştiut că e şi greu ca unul. Din ce e făcut?
Doar muşchi. Şi o piele catifelată de bebeluşi.
Haide, Rowan, arată-te!
Ce formă preferaţi să iau?
Poate ceva staţionar. Ca o ţintă.
Ei bine, o să-ţi spun eu ce prefer.
Prefer ceva drăguţ şi simpatic, că o micuţă stafie prietenoasă.
Asta vrei?
Ceva mai familiar?
Îngheţată.
Ei bine, ştii ceva? Nu am nicio problemă cu asta.
Mulţumesc foarte mult că eşti rezonabil.
Dacă asta vreţi, mie îmi convine.
Dumnezeule, chiar o să facă asta.
Omule, am spus drăguţ. Drăguţ!
Dumnezeule.
Nu. Nu, nu, nu.
Nu.
În regulă, asta nu e bine.
Fugiţi! Fugiţi!
Haideţi!
Erin!
Bine. Amicul nu respectă ce am convenit.
Ce parte din "mic şi prietenos" nu a înţeles?
Asta este rău.
Trebuie să inversăm portalul.
O să trebuiască o cantitate nebunească de energie.
Hei, dar chestia aia nucleară de pe maşină?
Dacă putem duce acele reactoare în vortex,
radiaţia beta ar putea inversa polaritatea.
Producând o inversare protonică totală.
O să transforme acel portal într-o capcană de fantome gigantică.
Eşti un geniu, Patty.
Sunt un Vânător de Fantome.
Bine, să-i îngustăm drumul.
Ţintiţi canistrele argintii.
Funcţionează!
Este prea puternic.
Nu putem lăsa portalul să se închidă cu el încă aici.
În regulă, doamnelor.
Să-i slăbim strânsoarea.
Hei, acolo ai vrut să tragem, nu-i aşa?
Da.
Fereşte!
Abby!
Se închide portalul!
- Abby, rezistă! Vin! - Ce face?
Rezistă, Abby!
Abby!
Erin.
Nu te părăseam a doua oară.
Da.
Ţine-te bine!
Dumnezeule. Trebuie să le scoatem de acolo.
Trebuie să le scoatem de acolo!
Taci!
Da!
La naiba, da!
Da! Da!
Dumnezeule! Dumnezeule.
Dumnezeule!
Da! Da!
- Ce este? - Da.
Nu!
Dumnezeule...
Dumnezeule.
Dumnezeule!
În ce an suntem?
- În 2040. - Ce?
Preşedintele nostru este o plantă.
Dumnezeule!
Glumesc. Aţi lipsit două secunde.
- Am reuşit, nu? - Da.
- Da, aţi reuşit. - Da.
- Toate am reuşit. - Toate am reuşit.
- Aşa este.
Cu toţii am reuşit.
Ei bine...
Tu ce ai făcut, Kevin?
De fapt, am făcut foarte multe.
Vă anunţ că am mers acolo la cutia cu siguranţe electrice,
şi am apăsat o grămadă de butoane.
Totul a fost absorbit în portal, apoi s-a închis.
- Kev... - Asta...
Kev, scumpule. Astea două n-au legătură.
O întrebare mai importantă. Când ai avut timp să-ţi iei un sandviş?
Când vă căutam pe voi, am fost în acel supermarket.
Când noi ne riscam vieţile, încercând să salvăm oraşul New York,
tu te-ai oprit să îţi iei un sandviş?
Nu mai despicaţi firul în patru, bine?
Cartofi, roşii. Nu contează.
Ideea este, Vânătorii de Fantome...
Sunt din nou împreună, bine?
Şi pentru asta sunt prietenii.
- Mă bucur că eşti în regulă, omule. - Kevin!
Da. Ţine-mi mâna mai mult timp.
Bine. Bine. Bine.
Apropo, îmi place părul vostru. Va face să arătaţi mai bătrâne.
Ştii ceva?
Puţin ajutor, te rog?
Nu.
În urma evenimentelor,
autorităţile încearcă încă să înţeleagă
ce s-a petrecut în Times Square şi în întregul oraş.
Eu am văzut pelerini. Fantome pelerini.
Aşadar, chiar o să stai aici şi o să ne spui că nu am văzut fantome,
şi că ceea ce s-a petrecut cu adevărat
a fost că teroriştii ne-au drogat pe toţi punând halucinogene în apă.
Da. Da.
Aşteaptă, ce?
- "Baba booey"! - Eu... eu...
Ceea ce încearcă guvernul să pretindă
este că evenimentul nu a fost supranatural,
în ciuda multor martori oculari care afirmă contrariul.
Întrebarea cea mare este:
cele patru femei care îşi spun Vânătorii de Fantome
au fost cele care au respins atacul?
S-ar putea să nu aflăm niciodată.
Ei bine, acum ştiu cum se simte Batman.
Ştii ceva? Nu trebuie să-ţi aranjezi părul.
Mie mi se pare că arată bine, nu-i aşa?
Aş vorbi cu tine la o întâlnire a Alcoolicilor Anonimi.
Oricum, e vina mea.
Pe cutie scria că culoarea se numeşte Garfield.
Nici măcar nu era după pisică. Era după preşedinte.
Ei bine...
Ştiţi ceva? Vreau să ţin un toast.
- Începem. - Începem.
Fizica este studiul mişcării corpurilor în spaţiu,
şi poate dezlega misterele universului.
Dar nu poate răspunde la întrebarea esenţială care este scopul nostru aici.
Şi, pentru mine, scopul vieţii este să iubeşti.
Şi să iubeşti este ceea ce mi-aţi arătat voi.
Nu am crezut că voi avea vreodată o prietenă până când am cunoscut-o pe Abby,
şi apoi am simţit că am o familie a mea.
Şi vă iubesc. Mulţumesc.
Adică, asta a fost un toast adevărat.
Da, a fost... A fost foarte real.
Îmi pare rău că am întârziat.
Vrem să vă mulţumim pentru discreţia voastră.
Nu funcţionează deloc, dar vă mulţumim.
De fapt, am vrea să continuaţi să studiaţii subiectul ăsta,
cu fonduri complete.
Ştiţi, trebuie să fim mai bine pregătiţi, pentru orice eventualitate.
- Da. Asta este o chestie inteligentă. - Da.
O să primiţi orice vreţi.
Absolut orice.
Orice?
Orice.
La naiba, da!
Etajul doi este al meu.
Nu poţi să ceri un etaj întreg.
- Tocmai am făcut-o. - Nu poţi...
Nu poţi să faci asta, Holtzy!
Nu e rău deloc, fată fantomă.
Mulţumesc, accept cu plăcere acest titlu.
- Asta este... - Unchiul lui Patty.
Unchiule!
Unde este?
Despre ce vorbeşti? Ţi-am spus ce s-a întâmplat.
Unde este maşina?
- Este de partea cealaltă. - În Jersey?
Nu, în portal.
Ştii ceva?
Probabil ar trebui să-i lăsăm să rezolve asta.
- Scuzaţi-mă. - Patty,
am patru înmormântări în săptămâna asta.
Nu le pot face cu un singur dric.
Poate le poţi face câte două odată.
Nu îi îndesăm precum clătitele!
Subtitrarea: Avocatul31/Thunder_oc Subtitrari-noi Team
- Poftim. - Mulţumesc.
Ştiu ce ai făcut.
Ce?
Bennie, nu fă pe ciudatul cu mine, bine?
Ce este...
Da!
Vreau doar o porţie rezonabilă de supă cu colţunaşi.
Asta este o nebunie completă.
Vânătorii de Fantome.
Vă rog să daţi o descriere detaliată a apariţiei văzute de voi.
Ei bine, asta sună precum...
o apariţie spectrală metafizică.
Vorbesc ca voi, fetelor.
- Bravo, Kev. - Da.
Ei bine, asta sună foarte înspăimântător.
Probabil pentru că aveţi multă karma negativă
din viaţa voastră anterioară.
Urăsc cafeaua.
O să-i deconectez telefonul.
- Nu o să observe. - Nu.
Cum merge acolo?
Bine. Foarte bine.
Lucrez la o chestie de nivelul următor.
Un exemplu.
Pentru ce este asta?
Capturează fantome şi le transportă în altă parte.
Nu ştiu unde...
dar bănuiesc că în Michigan.
Hei, cum merge cu recipientul de capturare?
Ai rezolvat cu asta?
Asta? Totul merge foarte bine.
Aş spune doar să nu fii în aceeaşi încăpere cu el mai mult de câte o oră,
pentru că mă gândesc la o pierdere mare de păr.
Ei bine, asta ar putea fi ceva la care am vrea să mai lucrăm.
Bună. Îmi pare rău, n-am ştiut că mai era cineva aici.
La naiba. Am uitat să vă prezint.
Ea este mentora mea, dr. Rebecca Gorin.
Asta este ceva nesăbuit, Jillian.
Tot ce trebuie să facă cineva este să strănute mai puternic,
şi totul din clădirea asta o să se dezintegreze.
Este complet instabil.
Avem nevoie de lumina asta de siguranţă?
Luminile de siguranţă sunt pentru bărbaţi.
Urăsc să fac asta.
Hei, trebuie să urcaţi să vedeţi asta. Veniţi pe acoperiş.
Asta este pentru noi?
Bănuiesc că unii oameni ştiu ce am făcut.
Ei bine, asta nu este rău.
Nu, nu este.
Nu este rău deloc.
Eu îi spun spărgătorul de nuci.
Pentru că zdrobeşte fantomele.
Nu, este pentru nuci.
Inteligent.
Ce este? Ai auzit ceva?
Da. Am auzit ceva foarte ciudat.
Ce este "Zuul"?