Gia Marie Carangi s-a născut în Philadelphia, în 1960.
La începutul anilor '80 a devenit o legendă în industria modei.
Povestea ei e spusă aici din amintirile celor care o cunoşteau
şi din cele scrise în jurnalul ei.
Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.SubtitleDB.org astăzi
GIA
Pe atunci, toate erau înalte, slabe şi blonde.
Toate pozau.
Îţi ofereau o imagine...
Dar Gia era altfel.
A fost prima care... s-a mişcat.
Acum, toate au o atitudine.
Dar ea a inventat-o.
Întotdeauna îşi urma instinctele, indiferent unde o duceau...
Era, probabil, cel mai bun şi cel mai rău lucru legat de ea.
Cu Gia, totul se rezuma la sex.
Fiecare privire...
fiecare mişcare, fiecare minut,
fiecare zi...
Sex.
Erau geloase pe ea. Încă sunt. De-asta spun toate acele lucruri...
Se dădea la oricine, dar într-un mod inocent.
Şi nimeni nu s-a simţit jignit.
Nu cred că avea vreo legătură cu sexul.
Chiar dacă se culca cu cineva, nu sexul era scopul ei.
Nu era vorba despre sex.
Da, ştiam despre droguri.
Mi-era teamă de droguri. De felul în care le luau...
S-a întâmplat foarte repede. Brusc, chipul ei era peste tot.
Fiecare fotomodel are un moment...
Mă refer la cele care reuşesc să se afirme.
În modă, totul este să prinzi momentul potrivit.
Moda nu este artă. Moda nu e nici măcar cultură.
Moda înseamnă publicitate. Publicitatea înseamnă bani...
Şi, pentru fiecare dolar pe care îl câştigi, cineva trebuie să plătească.
A fost odată ca niciodată...
A fost ca o poveste.
Aşa este. O poveste devenită realitate.
Am avut doi băieţi, dar pe băieţi îi pierzi.
Băieţii pleacă. Se însoară şi pleacă.
O fată rămâne a ta mereu.
Când s-a născut Gia, mi-am spus: "E a mea."
Uită-te la tine!
E a mea...
Uită-te la mine.
Uită-te la noi.
Uită-te ce frumoase suntem!
Eu sunt cea mai frumoasă fată?
Da. Eşti cea mai frumoasă. Tu eşti.
- Unde dracu' ai fost? - Pe-afară.
Afară?
- Afară, unde? - Joe, nu începe!
Nu-mi zice mie să nu încep! Spune-mi unde ai fost!
Joe, vorbeşte mai încet.
Nu-mi spune să vorbesc mai încet! Copiii ştiu că ai lipsit noaptea!
Încetează, Joe! N-am chef de ceartă.
- Lasă-mă în pace! - Cu cine ai fost, Kathleen?
- Nu e treaba ta! - Nu-mi spune asta, curva dracu'!
Să văd! Ţi-a tras-o?
Vreau să văd!
Cine ţi-a mai tras-o, în afară de mine, Kathleen? Cine altcineva?
Ştii cum mă faci să mă simt? Că vreau să mor!
Vrei să mori? Nu mori, până nu îţi spun eu, fir-ar al dracu'!
Mă auzi? Atunci ai să mori!
Ia asta.
A fost odată ca niciodată, într-un regat îndepărtat,
o fată cu părul de aur.
Sătenii o vedeau şi spuneau: "Vai, cât e de frumoasă!"
Un cheeseburger, o chiftea şi un salam provalone!
Plec şi mă întorc pe la ora 4. Să nu dai foc restaurantului!
Gia, tu eşti şefa.
Adu mâncarea! Mai repede!
Treci la casă! Ce faci?
- Salut. - Numele tău e Gia?
Da.
Ai un foc?
- Te-am văzut prin zonă şi... - Eşti agitat?
- Da. - Eu te fac să fii agitat?
Da.
Bine. Asta e ideea.
Care anume?
Îi sperii pe oameni, ca să nu vadă cât eşti tu de speriat.
Eşti speriată?
- Cum te cheamă? - T.J. Adică Tom Junior.
Dar mi se spune T.J.
T.J. Şi Gia...
Îmi place. Vino!
- Plec! - Gia! Unde pleci?
- Eu sunt şefa şi plec! - Gia!
- Ce-i aia? "The Birds"? - Da. E ca lumea.
Tu îmi zgâlţâi lumea...
Foarte frumos...
Bună seara, doamnelor.
Pot să iau eu asta?
Tatuaje?
- Vrei să-ţi faci un tatuaj? - Nu eu. Tu!
- Nu-mi fac un tatuaj! - Haide... Ce e?
Acum vrei un tatuaj?
Vă uitaţi la el sau la mine?
Nu pot să vorbesc despre sex.
De unde să ştiu eu?
Dacă mă întrebaţi pe mine, ea n-a făcut sex cu nimeni.
Dar îi plăcea să fie fotografiată, iar oamenilor le plăcea s-o pozeze.
Ura să fie fotografiată.
Trebuia să alergi după ea şi s-o legi.
Apoi trebuia să treci de haine şi de chestiile din părul ei.
Dar era deosebită.
Kathleen, să mergem!
Vin acum!
Hai să mergem.
I-au arătat o casă frumoasă pe planeta Marte
şi i-au spus "Vino să locuieşti aici mereu."
Iar fata a răspuns:
"Marte e o planetă pe care viaţa e cu totul altfel."
"Totul e curat şi frumos."
"Da. Dar cum ajungi acolo? Cu ce taxi? Cu ce autobuz?"
"Şi, când ai ajuns acolo, de unde ştii că ai ajuns?"
Philadelphia nu era pregătită pentru asta.
Dar New York-ul era.
Era momentul potrivit.
În modă, "momentul potrivit" înseamnă totul.
Dar, cu cât eşti mai potrivită momentului,
cu atât mai repede eşti uitată.
Hai să terminăm cu asta.
- Du-te acolo şi fii amabilă. - Amabilă...
Cine ştie... Poate te vor plăcea.
- Eşti o fată drăguţă... - Du-te-n mă-ta!
Bine...
Salut.
Am venit s-o văd pe Wilhelmina Cooper.
Dragă, toate celelalte fete sunt înaintea ta. Ia loc.
Am o programare.
Aşteptaţi, vă rog!
- Desigur! - Ora 11, Gia Marie Carangi.
G... Cum?
Bine...
G...
I...
A.
Gia. Lasă dracului restul numelui. Spune-mi Gia. Atâta poţi ţine minte?
Dragă...
Da? Bine. Acum spune-i curvei că sunt aici.
Am văzut deja pozele, draga mea. Voiam să te văd pe viu.
Iată-mă!
Aşa este. Secretara mea era să facă un infarct.
Uite ce e... Am venit pe gratis până în New York.
Dacă ştiam că vrei o idioată ca Marsha Brady, stăteam dracu' acasă!
De unde ştii tu ce vreau?
- La dracu'! Uită-te la mine! - Mă uit.
Să te îmbraci ca o gagică de motociclist...
E interesant, pentru o fată de 17 ani.
Dar să vorbeşti aşa nu este.
De fapt, în profesia asta, nu este nici nevoie, nici bine să vorbeşti.
Tot ce ai de spus spui prin imagine şi prin produs.
Ceea ce spui e irelevant.
- Ai înţeles? - Da, să trăiţi!
Asta e o carieră. E un viitor, e o viaţă...
- Dacă le vrei. - Adică îmi dai o slujbă?
Nu.
Eu îţi fac rost de interviuri. Tu îţi faci rost de slujbe.
Şi cred că vei reuşi.
Dragul meu furnal, iată viaţa mea: Young & Rubicam, ora 9:45.
Revlon, 11:15.
Jimmy Moore, Bob Stone, Malinovski, apoi plimbă ursu', scumpete!
Nu eşti ceea ce căutăm.
- Următoarea! - Mulţumesc şi du-te-n mă-ta! Pa!
Mă duc "să-i văd"... Nimeni nu mă vede pe mine!
Sunt o bucată de carne. "Arată-mi ce ai!"
Şi îţi bagă un deget, ca să-ţi guste temperatura...
Te duci să-i "vezi"...
Nu sunt făcută pentru aşa ceva. Şi chiar dacă aş fi făcută...
Pentru ce eşti făcut?
- Nu poţi pleca acum. - Trebuie să plec.
În Philadelphia? De ce?
Am treabă. Trebuie să plec.
Trebuie să aibă cineva grijă de mine! Sunt doar un copil!
Pe dracu'!
Ce e în Philadelphia mai important decât mine?
- Nu face asta! - Ce să nu fac?
Nu te preface că faci ceva ce ştii că nu vei face.
Ce n-am să fac?
Ce altceva?
Ce e?
- Ştii ce vreau? - Ce?
Ce e?
Asta te excită?
Da. Cam aşa ceva...
Vino aici!
Ai făcut sex cu vreun bărbat?
Da. O dată.
Şi?
Puteam, la fel de bine, s-o fac cu un ciobănesc german.
Draga mea carte, asta e încă o zi din viaţa mea.
Viaţa e ca o carte, cartea e ca o cutie.
Cutia are 6 laturi, înăuntru şi afară.
Cum să ajungi la ce este înăuntru?
Cum să scoţi afară ce este înăuntru?
A fost odată o fată frumoasă
care trăia într-o cutie frumoasă şi toţi o iubeau.
Da... Alo?
- Alo? Bună. - Cine dracu' e?
- Willie? - Cine e?
- Iisuse! - Nu puteam să dorm.
- Gia! - Suntem în toiul nopţii!
- E foarte târziu. - Ştiu.
- Ăla e soţul tău? - Da.
- E furios? - Da.
E adevărat că bea? Aşa zice toată lumea.
- Gia! - Şi că devine violent...
- Ce vrei, Gia? - Dacă te bate, îl ucid dracu'!
- De ce nu poţi să dormi? - Vrei să vin la tine?
Ai emoţii pentru mâine?
Da.
Oricine are emoţii la prima şedinţă foto. Ai să te descurci.
Dar nu ştiu ce să fac.
- Ţi-ai făcut o clismă? - Da.
Bine.
Bagă-te în pat. Ia o jumătate de Nembutal, galben cu negru.
Ai să te descurci. Fii tu însăţi.
Bine...
Cum sunt eu?
Draga mea...
Dacă aş putea răspunde la întrebarea asta pentru tine sau pentru mine,
viaţa pe planeta asta ar fi cu totul altfel.
I-am zis: "Îl cunosc pe Calvin. L-am întrebat de tine şi nu te cunoaşte."
E o curvă mincinoasă! Şi nu a cedat?
- Scuze. Pot să te ajut? - Da.
Mai vreau cafea, te rog!
- Tu eşti Gia? - Chiar eu.
Ai întârziat. Du-te să te speli pe faţă.
M-am spălat deja. Şi eu mă bucur să te cunosc.
Ce dracu' mă fac eu cu tine?
Habar n-am. Sunt doar o idioată din Philly.
Doamne! E o fiară! Mă sperie.
Îmi aminteşte de mama ta.
Îmi aminteşte de fratele meu. E în închisoare, slavă Domnului!
Ce e?
E minunat! Hai să-ţi vedem faţa...
Voiam să văd dacă trebuie să te pensăm.
- Sunt pensată. - Eu sunt Linda.
Îmi pare bine.
Îngrozitor!
Absolut oribil!
Să se vadă dinţii!
Orice fotografie e o promisiune.
Iar promisiunea nu e ţinută niciodată.
Vreau să păreţi complet idioate.
Asta face fotografia să fie grozavă. Iar dacă promisiunea înseamnă sex...
Atunci ai ceva.
Bine!
Minunat!
- A fost de tot rahatu'. - Du-te-n mă-ta!
Acum ne putem plăti chiria. Cine rămâne să facem artă?
- Ce fel de artă? - Păstrăm gardul, aruncăm hainele.
- Nu, mulţumesc. Am plecat. - Eu plec. Pa!
Rămân, dacă rămâne şi Linda.
Linda, ajută-mă!
Du-te lângă gard.
- Vrei să apar în poză? - Da!
Dezbracă-te!
Sexul era ceva simplu.
Sex la tot pasul... Nu însemna mare lucru.
Iubirea era greu de găsit.
Chiar dacă o căutai... Ceea ce puţini fac.
Şi chiar dacă o găseai... Ceea ce puţini reuşesc.
Chiar dacă era acolo, exact în faţa ta...
Cum să mai vezi ceva, dacă atâta sex te orbea?
Unde pleci?
Gia...
Ce s-a întâmplat?
Eşti dezbrăcată.
Nu schimba subiectul!
Am un prieten.
Şi?
Şi trebuie să plec.
"Trebuie să plec"... Toţi trebuie să plece!
Unde mama dracu' pleacă toţi, când trebuie să plece?
Noi două am...
Adică a fost...
De fapt, sunt foarte... conservatoare.
- Şi eu. - Da, observ.
Te rog, nu pleca!
Te rog, nu pleca. Te rog! Îţi pregătesc micul dejun.
Haide...
- Coborâţi? - Nu.
- Da. - Nu!
Ce faci?! Nu!
- Îmi pare rău. - Linda!
Te sun!
Ba nu.
Era ca un căţeluş.
"Iubeşte-mă!"
Am iubit-o. Încă din prima clipă...
Extraordinar! Fenomenal! O mină de aur!
Vulnerabilă, bătrână, tânără,
decadentă, inocentă, bărbat, femeie...
lar pe tine te doare undeva.
Am cunoscut pe cineva. O persoană pe care o plac mult.
E foarte bine pentru tine.
Respiră adânc, draga mea. Te aşteaptă vremuri minunate.
Lasă dracu' prostiile, Tony, şi dă-mi tichete pentru bar.
Mă bucur să te văd, Stephie. Ea trebuie să fie Gia.
- De unde îmi ştii numele? - Sunt Dumnezeu. Eu ştiu tot.
Chiar şi Dumnezeu îţi ştie numele.
Cu o faţă ca aia, nici nu-ţi mai trebuie un nume.
Tony, faţa mea e ceva mai sus.
- Oricând, Gia. Oricând... - Nu fi cretin, Tony!
Ăla e Olivier Chandon. Are un nume de şampanie...
E foarte bogat. I-am tras-o o dată, în maşină.
Nu-mi amintesc cât de repede mergeam.
Stan Dragoti încă e cu Cheryl, dar poţi să i-o tragi.
Jerry Jameson... E foarte chipeş, dar e homo.
Nu că asta m-ar fi oprit vreodată...
Îi dai o limbă-n fund şi faci ce vrei din el.
- Numai prostii ai în cap! - E greu de crezut, dar e adevărat.
Gata, dezlipiţi-vă!
- Cine era? - Habar n-am.
Eu sunt cea mai frumoasă fată. Eu sunt...
Nu. E nouă.
Încă n-aţi văzut-o. O să vă placă.
Gia. Da.
Fără nume de familie. Doar Gia.
Plictisitoare.
Trecută.
Grasă.
Plictisitoare.
Prea idioată. Pentru iarnă, avem nevoie de o prospătură!
Avem nevoie de una cu sânge-n ea, nu doar cu bronz şi apă minerală!
Doamne! M-am săturat de mutra ei!
Cine-i asta?
E una dintre fetele noi ale lui Wilhelmina. Gia...
Asta e prospătură!
E plină de sevă şi desfrâu...
Iarna e carnivoră! Maro, roşu, imprimeuri cu animale mari...
Asta e! Da!
Salut!
Abia am cumpărat-o. Ce părere ai?
- Mergem la o plimbare? - Nu ştiu.
Ba da! Haide!
Da!
- Unde mergem? - La Philadelphia.
Ţine-te bine!
Da?
Bună, Kathleen.
Gia! Dumnezeule!
Dumnezeule! Intraţi!
Haide...
- Ea e prietena mea Linda. - Linda? Bună.
Dumnezeule!
Povesteşte-mi de New York.
Dumnezeule! Parcă revedeam o veche prietenă.
Mi-a spus toate bârfele despre toate fotomodelele.
Cine avea probleme cu pielea sau cu părul...
Mi-a spus ce făceau şi unde mergeau... Dumnezeule!
Dumnezeule! Eşti pe coperta revistei Vogue! Nu pot să cred!
Doamne! E minunat!
Draga mea, cum îţi merge? Ai un prieten?
Nu.
- Linda are un prieten. - Serios?
Ce drăguţ!
Eu am o prietenă.
Şi asta e drăguţ. Dar nu e tocmai acelaşi lucru.
Nu discutam niciodată despre trecut. Trecutul era îngropat.
Trecutul era trecut şi n-am discutat niciodată.
Parcă nici nu se întâmplase. Toţi anii aceia...
Parcă nici nu existaseră.
Am păstrat tot ce mi-ai trimis.
Am păstrat tot ce ai atins, încă de când erai mică...
Ce am eu aici...
Jurnalul meu! Doamne!
A fost odată ca niciodată...
A fost odată ca niciodată o fată cu părul de aur care locuia într-o casă.
Mereu aceeaşi poveste, nu?
Întotdeauna altfel, întotdeauna la fel...
- Pot să citesc? - Da.
Uneori, cred că fiecare o percepea altfel.
Uneori, credeam că o cunosc. Alteori, nu.
Dacă cineva îţi spune exact cine era înseamnă că n-a cunoscut-o deloc.
Făceam totul împreună, pe atunci. Totul...
Bine...
Asta e...
- Ce să spun? Te reprezintă. - Am găsit-o pe neaşteptate.
Exact aşa şi arată.
Stăteam în mijlocul sufrageriei şi se deschide uşa de la baie.
Gia!
Da?
- Cine e ăla? - Cine?
Mă duceam regulat la New York. Ea voia să mă duc acolo tot timpul.
Dar nu puteam. Aveam un soţ, o casă...
Nu roşii, galbeni... Trandafiri galbeni.
Dar mă duceam. Uneori stăteam o săptămână, alteori, două.
"Cu multă iubire, Gia."
Trimiţi flori unei fete?
- Poftim, doamnă. - Mulţumesc.
Iisuse! Încă unul?
- Cine a murit? - Nu e treaba ta.
Mă înşeli cu un florar?
Da. E un tip foarte de treabă.
Bună!
- Te sun de câteva săptămâni. - Bună, Gia!
- El e prietenul meu Billy. - Salut. Sunt mangă.
- Vrei să intri? - Nu e o idee bună.
De ce?
Eşti cu adevărat frumoasă. Eşti fotomodel, nu?
De ce? Am mutră de idioată?
- Mâine am de lucru. - Haide... E devreme!
Putem da o petrecere...
Poate...
Eşti cea mai frumoasă femeie din lume. Vino cu mine!
Nu pot.
Bine. Ne mai vedem.
- Ce mama dracu' a fost asta? - Iată-l pe florar...
Nu!
Nu pot să rămân!
O să mă întorc! Dar acum trebuie să mă duc acasă, Gia!
Nu!
- Dacă ai nevoie de mine, sună-mă. - Am nevoie de tine acum!
Trebuie să fii aici, când am nevoie de tine!
Ascultă-mă! Eşti femeie în toată firea.
Poartă-te ca atare! Trebuie!
Haide, fii fetiţa mea mare...
Ascultă-mă!
Trebuie să plec acasă.
Trebuie.
- Bine! Cară-te! - Gia! Stai puţin...
- Cară-te dracului! - Nu aşa, Gia...
Ba chiar aşa! Cară-te dracului!
- Nu aşa... - Pleacă!
Bine, bine!
Cară-te!
Bine, Gia.
Până aici!
Are 16 şedinţe foto săptămâna asta, dar am să văd ce pot să fac...
Eşti ca un faun, între aceste frumuseţi ofilite, umbrindu-le...
Scuză-mă! "Frumuseţi ofilite"?
Ţi-o dau pe Rene.
Ştiu că o vrei pe Gia, dar Gia are agenda plină până în iunie.
Fâţa asta nu stă în faţa mea! Ori stau în faţă, ori plec!
Şi eu, la fel!
- Rochia asta îmi face fundul mare? - Fundul tău este mare, dragă!
Şi nu stau nici lângă asta cu fundu' mare!
Ştiu...
Viaţa e o mare dezamăgire.
Iată, ai reuşit.
Eşti aici. Asta e clipa ta de glorie.
Şi ce ai obţinut? Suferinţă.
Şi când ai totul, ce ai?
Nu ai nimic.
Când totul e în regulă, nimic nu e bine.
E dezamăgitor şi confuz...
Asta e viaţa. Ce poţi face?
Oamenii pleacă de lângă mine, iar asta mă doare.
Munceşte!
Ai un dar. Foloseşte-l!
Viaţa va veni după aceea.
După ce vei fi lucrat
şi după ce vei fi aflat cine eşti, viaţa va fi mai simplă.
Munceşte! E singurul răspuns pe care îl ştiu.
Trebuia să fiu vedetă rock. Dar nu ştiu să cânt...
Munceşte acum. Vei trăi mai târziu.
Eşti în stare să spui orice, ca să-ţi faci fotografiile.
Aşa e.
Dar, în acest caz, tot ce spun e adevărat.
Draga mea... Uite care e treaba.
Voi o urâţi pe Gia, pentru că e mai frumoasă decât voi.
Voi sunteţi plictisitoare, iar ea e atât de interesantă...
lar dacă nu vă place, vă rog, dispăreţi din lumea mea!
Îmi pare rău, nu e disponibilă.
Şi s-a dus să locuiască într-o casă frumoasă,
toţi oamenii o iubeau, iar ea era foarte, foarte fericită.
Nu. Acum e în drum spre Roma.
Lucrează cu Versace în Milano şi cu Saint Laurent în Paris.
Harry i-a obţinut singura prezentare de modă care se ţine.
Dar oamenii din sat erau foarte săraci
şi în fiecare noapte intrau în casă, când fetiţa dormea,
şi îi tăiau o şuviţă de păr, ca s-o vândă.
"Nici nu va observa", ziceau ei. Curând, a rămas fără pic de aur...
E o adevărată Cenuşăreasă.
- Unde sunt biletele mele? - Eşti prea încordată.
Încearcă din asta...
- Ce este? - Răspunsul rugăciunilor tale.
Trebuie să ţii minte că nu e vorba despre tine.
Nu e vorba despre tine. Ei nu se uită la tine.
Nu e vorba despre tine.
Mă descurc. Am înţeles asta.
Draga mea, e foarte bine. Mă bucur să aud asta.
Dacă începi să crezi că e vorba despre tine, te-ai dus dracu'.
Trebuie să te desprinzi şi să fii în altă parte.
Dar nu ştiu unde e "în altă parte". Nu ştiu să fac asta.
Draga mea, acum poţi să faci ce vrei.
Dar ce vreau eu? Ce vreau eu?
Eu voi fi regele, iar tu, regina.
Eu cred că o femeie este femeie adevărată doar dacă e blondă.
Reacţia a fost uriaşă. N-am mai văzut aşa ceva.
Şi atât de repede!
Un milion de oameni vor să te fotografieze luna asta.
Vom da numele tău unei linii de telefon, Gia.
Pot să învăţ să fac fotografii. Aş putea să vreau asta...
Aş putea fotografia copii.
Aş putea face copii... Să le dăruiesc trandafiri galbeni.
Iar dacă vor face prea multă gălăgie, îi voi pune într-un loc liniştit.
L-aş pune în cuptor
şi i-aş săruta în fiecare zi
şi le-aş spune că nu trebuie să fii cineva,
pentru că, dacă eşti cineva, tot un nimeni rămâi...
Pentru mine, vei rămâne mereu cineva.
Iar pe frontul financiar, o dată cu boala Wilhelminei Cooper,
care este internată în Manhattan, fotomodelele şi agenţii
sunt în competiţie pentru cele mai mari preţuri.
Ultimele ştiri despre inflaţie...
Se simte bine.
Îi mai fac nişte analize. Curând vom şti mai multe.
Trebuie să mă ajuţi! Am multe pe cap. Nu-ţi pot da răspunsuri.
Gia, m-am gândit mult la tine.
Abia am aflat... E îngrozitor.
Mike Mansfield, Agenţia Largo. Ce vei face acum?
Ce vrei să spui?
Eşti o fată aparte cu probleme aparte.
Cred că ai nevoie de atenţie aparte...
Te poţi duce la Ford şi mai e dobitocul de la Elite...
Dar cred că ar trebui să te gândeşti să vii la mine.
De ce să plec de la Willie?
Trebuie să te gândeşti la tine. Trebuie să fii dură.
În meseria asta, nu poţi fi reprezentat de o femeie moartă.
- Scuză-mă. - Ce-ar fi să mă suni?
Da, ştiu. Vreau factura detaliată şi vreau să vorbesc cu Freddy.
- Mă ocup eu de asta. - Gia, draga mea, sărută-mă!
Şi eu trebuie să închid. Călătorie plăcută!
Spune-i lui Christian să fie cuminte.
Ciao, draga mea.
- Sunt epuizată. - Şi eu.
Vino aici.
Credeam că eşti bolnavă!
Sunt bolnavă şi obosită, draga mea. Dar nu e ceva grav.
- Şi eu sunt obosită. - Tu?
Da.
Vreau să mă opresc, un timp. Am nevoie să mă gândesc...
Da. Dar nu acum, draga mea.
Vei avea timp destul în mormânt.
Ai lumea întreagă la vârful degetelor.
Trebuie să fii puternică şi să profiţi de ocazie.
Altfel, există mereu altă fată în urmă, care-ţi respiră peste umăr...
Haide...
Ştiu că e greu. Dar ne putem descurca.
Noi două, împreună...
Părea moartă, nu-i aşa?
Partea grozavă la viaţa de apoi e că nimănui nu-i pasă cum arăţi.
Abia aştept.
Pretenţios şi de prost-gust...
- Nu credeam că e atât de bolnavă. - La germani nu se ştie niciodată.
Grozav! Minunat!
Foarte frumos!
Dă-ţi ochii peste cap, ca să văd albul de dedesubt!
- Vreau aspectul Sanpuku. - Ce-i aia?
E un cuvânt japonez. Un fel de "pe jumătate mort".
- Exact aşa mă simt. - Ştiu. E grozav!
Te descurci grozav! Arăţi foarte bine.
Doamne! Era cât pe ce să vomiţi?
Mi-e rău. Te rog, faci un drum până în oraş pentru mine?
N-o să vomiţi pe rochia asta, nu-i aşa?
Poţi să... Te rog! Mi-e rău!
Te duci... E un restaurant mexican şi întrebi de Satellite sau de Rich Boy.
- Eşti "pe uscat"? - Da. Îmi pare rău.
Ba nu! Merge! Aşa, cu cearcăne...
Grozav! Minunat!
Grozav!
Fantastic!
Apropie-te de motocicletă. Foarte bine! Fetiţă rea...
Asta e! Grozav!
Fantastic!
Cheryl Tiegs putea face asta? Mă îndoiesc!
Porneşte.
Aşteptaţi! Unde plecaţi?
Satellite e pe-aici?
Ai grijă!
Rahat!
Unde e Satellite?
Mi-e rău!
Drogaţii dracu', mi-e rău! Unde e?
Face o livrare.
- Are careva ceva la el? - Îţi dau seringa mea.
Nu mă injectez. N-ai ceva uscat?
Nu. Tot ce am e aici.
Nu pot...
Dacă nu vrei...
Aşteaptă!
O vreau. Fă-mi-o tu. Mi-o faci tu?
Da. Ţi-o fac eu.
Doare?
Fără durere...
Mulţumesc.
Nu fi speriată, iubito. Te duc eu acasă.
Dumnezeule!
Mă gândeam la tine...
Te simţi bine?
Prietenul tău e aici?
Nu mai am prieten.
Sunt murdară...
Mi-era teamă de droguri. De felul în care le luau...
l-am spus. Ştia...
Mă speriau multe lucruri.
Dar ea mi-a promis, iar eu am crezut-o.
Am crezut că ne putem înţelege.
Am crezut, pentru că amândouă voiam să reuşim...
Şi am reuşit. Ne înţelegeam foarte bine.
Vii acasă?
Aşa, dintr-odată, vii acasă?
Mă suni aşa, pe neaşteptate?
Eşti o figură!
Philadelphia? Curva e în Philadelphia?
Mă zdrobesc să ţin agenţia asta în viaţă,
ceea ce nu e uşor, pentru că deţin doar jumătate din ea...
Ale dracu' femei!
Iar acum îmi spui că a dispărut!
Sper să crape în Philadelphia!
E un program de 21 de zile.
Responsabilitatea ta e să vii în fiecare zi, să-ţi iei Metadona.
Şi apa.
Trebuie să bei apa.
Şi să semnezi aici.
Dwayne King!
Poftim, domnule Doodiekins. Abia scoasă din cuptor...
Mulţumesc, doamnă Doodiekins.
Ştii, aş putea face asta.
Aş putea deveni casnică şi aş fi foarte fericită.
Am gătit...
Am tocat...
Cina e gata.
Cina e servită...
Dna Doodiekins
Apartamentul ăsta e deprimant.
Bine. Taci, mamă.
Linda vine diseară sau rămâne în New York?
Nu ştiu. Dacă lucrează până târziu, rămâne acolo.
Urăsc efectul Metadonei asupra umerilor tăi!
Înainte, stăteai drept. Haide!
Ai grijă cu greutatea.
Trebuie să arăţi bine, când te vei întoarce la treabă.
- Nu mă mai întorc la treabă. - Bine. Îmi pare rău.
Înţelegi?
Aşa zici acum. Aşteaptă şi ai să vezi...
Bună, sunt Linda. Nu sunt aici. Lasă-mi un mesaj.
Bună, Dodo. Sunt eu. Te-am sunat toată noaptea. Unde ai fost?
- Linda? - Alo?
- Cine e? - Sunt Billy. Tu cine eşti?
Gia?
Fir-ar al dracu', Gia!
Mi-a spart casa.
A furat nişte bani. A furat nişte bijuterii...
A cumpărat droguri şi a plecat cu maşina, ca o nebună.
A fost incredibil! Mi-a luat verigheta!
Şi toate minciunile...
Ştii gluma aia..."De unde ştii când minte un drogat?"
"Pentru că i se mişcă buzele." Nu e amuzant deloc.
Coboară din maşină!
Pentru ce mă urmăriţi? Vreau să ajung în New York!
- Doamnă, calmaţi-vă. - Ce e cu voi? Doamne!
- Doamnă... - Ce e? Nu!
Lăsaţi-mă în pace! Trebuie să plec.
M-au arestat degeaba!
Acuzaţiile sunt grave.
Conducere periculoasă, împotrivire la arestare...
- Fir-ar al dracu'! Nu e vina mea! - Nu e nici vina mea!
Venise să-şi ia nişte lucruri! Nici măcar nu eram aici!
Eu veneam spre casă!
Slavă Domnului! Altfel, erai încă în închisoare!
Trebuie să-mi reiau munca. Ştiu ce vei spune, dar am nevoie de bani.
Încetează!
Am nevoie de bani, ca să pot să fiu cu tine,
pentru că nu pot să trăiesc aşa.
Nu pot să trăiesc aşa. Nu pot să trăiesc fără tine.
Acum vrei să vii la Largo?
- Pentru că ceilalţi nu te acceptă? - Încă n-am întrebat pe nimeni.
Atunci, de ce eu?
Pentru că eşti lacom
şi o să-mi faci rost de mai mulţi bani decât ceilalţi.
E adevărat.
Voi fi sincer cu tine.
Toţi ştiu de problema cu drogurile. N-ai fost prea discretă.
Acum sunt curată. Şi vreau să lucrez.
Să-ţi văd mâinile!
Nu mâinile te interesează.
Iar faţa şi ţâţele mele sunt în regulă.
Facem o emisiune TV despre modele. Vreau să apari şi tu acolo.
Vreau să fii mai frumoasă ca oricând
şi vreau să spui lumii întregi
că ai avut o problemă cu drogurile, dar că acum n-o mai ai.
Că acum eşti o fetiţă cuminte.
Dacă faci asta, batem palma.
Bine.
- Bine. - Foarte bine.
- Nu pot să fac asta. - Ba poţi.
Sunt fotomodel. Eu nu vorbesc. Eu trebuie doar să fiu frumoasă.
Eşti frumoasă.
Tu mă faci frumoasă.
Bună!
Suntem gata. O să te filmez în timp ce te machiază...
Grozav!
Luăm interviuri prietenilor tăi, familiei, mamei tale...
- O filmaţi şi pe mama? - Categoric.
O să fie interesant...
- Eşti gata? - Da.
Bine.
- Trebuie să mă duc la baie. - Sigur.
Băieţi, veniţi aici! Uite ce vreau...
Cum ţi-ai început cariera de fotomodel?
Am început să lucrez cu oameni talentaţi.
Cu mulţi, foarte repede...
Nu m-am străduit să devin fotomodel. Am devenit, peste noapte...
Cum te-a afectat asta?
Când eşti tânăr, nu-ţi dai seama.
E greu să înţelegi ce este real şi ce nu.
La un moment dat, te-ai apucat de droguri, nu?
Da, se poate spune şi aşa.
- Dar acum ai scăpat de ele, nu? - Categoric, am scăpat.
Nu aş fi aici, cu voi, dacă n-aş fi scăpat de droguri.
Te bucuri de succesul tău?
- Te bucuri de succesul tău? - Da.
- Da. Mă bucur. - Ai ezitat.
Voiam să mă gândesc... Da, categoric mă bucur.
- Bine. Mulţumesc. - Şi eu îţi mulţumesc.
Ce mama dracului?
I-am dat clasă lu' Omul-Păianjen!
Îmi pare rău.
Voiam să te fac să zâmbeşti.
Bine...
Plec. Ultima şansă!
Plec pe uşa din faţă.
Nu pot face asta...
- Nu! Spune că ne vedem mâine. - Ba n-ai să mă vezi mâine.
Nu spune asta!
Aveam o înţelegere!
Te iubesc.
Ba nu mă iubeşti.
Bine, nu te iubesc.
Cine dracu' te crezi? Poliţist?
Acum o să mă judeci? Am tras o priză! Una!
Ce mare chestie?
Dar ieri? Dar alaltăieri?
N-am luat nimic! Îţi jur!
- Te rog, nu mă părăsi! - Nu te cred.
Nu mă crezi, pentru că nu vrei şi pentru că nu-ţi pasă!
Pentru că voiai doar să spui "Mă regulez cu un fotomodel"!
Ţie nu-ţi pasă de mine! Nu-i aşa?
Spune-mi că nu-ţi pasă! Spune: "Nu-mi pasă"!
Te rog... Îmi pare rău.
Am nevoie de tine! Nu mă sili să fac asta!
Nu te silesc să faci nimic. Aş vrea să pot...
Ai putea...
Ai putea să ai grijă de mine.
Ai 30 de dolari?
Eu nu am niciodată bani. Nu ştiu de ce, dar nu am.
Dar am o şosetă...
- Asta te face să procedezi aşa. - Nu e adevărat.
Nu e vorba de noi, ci de rahatu' ăsta.
Porcăria asta a pus stăpânire pe tine.
- Tu alegi. - Haide...
Da. Asta... sau eu.
Da. Asta sau eu.
Degetul tău...
Genunchii tăi...
Pielea ta...
Degetele tale...
Te iubesc.
Finalul!
Vă rog, dragile mele! Gia, schimbă-te!
- Mai repede! - Ce se întâmplă?
E terminată.
E doar o chestiune de timp. Steph, treci la treabă!
Hai, revino-ţi!
Bună!
Da... Ţi-a căzut asta.
Vii să termini acest fiasco?
Eşti atât de frumoasă...
Mulţumesc.
Te iubesc.
Ştiu. Acum iubeşti pe toată lumea.
Gia, încerc să-ţi găsesc de lucru. Dar acum sunt chestiile de primăvară.
Toţi vor blonde bronzate în rochii de plajă. Îmi pare rău.
Aspectul tău nu e de primăvară.
Aspectul tău e de iarnă nucleară şi nimeni nu-l vrea acum. Închide!
Sunt atât de încordat...
Ron, foloseşte-ţi muşchii! Sunt atât de încordat...
Când mă sărută, simt pe faţă vânturile din cele patru zări...
Dar ce te faci cu o femeie care nu are iubire pentru tine?
E prizoniera mea evadată şi nu mai este lângă mine...
Am scris asta pentru tine.
- De ce au trimis-o pe ea? - Pentru că eu am cerut-o. Bine?
Am înţeles.
Le epuizăm...
Apoi le aruncăm...
Nu.
Unde mi-e cuţitul?
Cine mama dracu' mi-a luat cuţitul?
Arăt eu ca un terorist? Ce dracu' e cu voi?
- Gia... - Cară-te de lângă mine!
Cară-te! Unde mi-e cuţitul?
Uite-l. Poftim...
Nu poţi lua cuţitul cuiva, când are nevoie de el...
E în regulă. Hai...
Ce facem cu semnele de pe mâini?
Şi chestia aia oribilă... Parcă e un vulcan!
Încrucişează-ţi braţele.
Nu. Pune-le la spate.
Cam aşa ceva...
Aşază-te pe mâini.
Da.
Arăţi minunat!
Foarte frumos!
- Francesco! - Da, draga mea.
Mulţumesc.
Gia, asta e viaţa, nu Raiul. Nu trebuie să fii perfectă.
Uită-te la mine. Unde-ţi sunt ochii? Ia să-i văd!
Poftim?! Nu se poate!
- Chiar eşti în avion? - Da.
Doamne! Sunt atât de emoţionată, încât am început să ţip!
- Nu trebuie să ţip, nu? - Nu trebuie să ţipi.
- Henry! - Nu vreau să vorbesc cu Henry.
Unde e?
Henry!
Unde eşti? Adică... Unde e avionul?
N-am mai vorbit cu nimeni în avion...
Am fost la Paris şi acum cred că mă duc la München.
Nu ştiu...
Nu mă simt prea bine.
Draga mea, probabil că eşti doar obosită.
Da. Şi mi-e frig.
Mă gândeam să mă întorc acasă. Ce părere ai?
Draga mea, nu e o idee bună. Mă înţelegi?
- Da. - După data trecută...
Da, ştiu. Desigur.
Îmi pare rău.
Da...
Trebuie să închid.
Bine.
Ascultă...
Ai grijă de tine! Sună-mă!
- Pentru că te iubesc! - Pa.
Fiecare fotomodel are un moment... Mă refer la cele care reuşesc.
Dacă reuşesc să transforme acel moment într-o carieră...
Asta e toată şmecheria. Nu-i aşa?
Un "moment" e foarte scurt. Apare şi a dispărut, aşa ca fetele astea.
Şi ele apar şi... au dispărut.
Când a revenit în New York,
eu eram în Philadelphia şi am auzit câte ceva.
Aşa că am luat trenul şi m-am dus s-o văd.
Nu-mi găsesc banii.
- Poftim? - Nu găsesc 600 de dolari.
Nu-mi găsesc banii!
Ce e cu tine? Ce faci?
- Tu ai bani? - Nu am bani.
- Vrei să mi-o tragi? - Gia...
Dacă îmi dai bani, te las să mi-o tragi.
Vino aici...
Ce e?! Nu!
Lasă-mă în pace! Ce e? Nu!
- Calmează-te! - Lasă-mă în pace!
Bine...
- Ai asigurare medicală? - Nu.
- Poţi plăti în numerar? - Nu am bani.
Ce prostie!
Atunci, te declari insolvabilă. Înţelegi?
Dumnezeule!
Ia stai aşa!
Ar trebui să-mi pară rău pentru tine, doar pentru că eşti frumoasă?
Pentru că ai câştigat 10000 pe minut, fără să faci nimic?
"A fost atât de greu! S-au purtat urât cu mine..."
Fetiţo, ai avut o ocazie şi ai dat-o-n bară.
Iar eu sunt o puştoaică din Ohio care îţi vede poza în revistă
şi îşi zice că trebuie să arate aşa, că altfel înnebuneşte!
Pentru că nimeni nu mi-a spus că totul e o minciună!
Pe revistă nu e o etichetă pe care să scrie:
"Atenţie! E o minciună! Nimeni nu arată aşa!" Nici măcar tu!
M-au chemat la întâlniri şi m-am dus. Am încercat...
M-am enervat foarte tare.
Le-am spus: "Nu eu sunt drogata! Nu de mine trebuie să vă luaţi!"
Am zis: "Toate astea au trecut. De ce nu le lăsaţi uitate?"
Aşa le-am spus. Uite... Ştiu...
Dacă vrei să dai vina pe cineva, dă vina pe mine. N-ai decât!
Dar ţine minte! Tot ce am făcut, am făcut pentru că am iubit-o.
Cred că iubirea şi rugăciunile mele au ajutat-o să treacă prin asta.
Bună, Linda. Sunt Gia.
Te-am sunat să-mi cer scuze.
Sunt într-o etapă din program în care trebuie să cer iertare
tuturor celor pe care i-am făcut să sufere, cât timp m-am drogat.
Fir-ar al dracu'! O să-mi ia o veşnicie!
Îmi pare rău. E o prostie...
Te-am sunat să-ţi cer iertare şi să-ţi spun că mi-e dor de tine...
Alo?
Ce e? S-a terminat mesajul?
Cred că s-a terminat. Nu ştiu ce s-a întâmplat.
Bună! Sunt eu.
Doamne! Linda...
- Da. - Bună!
Acum nu mai ştiu ce să spun.
E în regulă. Am auzit tot.
- E în regulă? - Da.
Nu mai pot vorbi acum. Trebuie să închid.
Te sun peste câteva zile?
O să ies în câteva zile şi am să te sun. Bine?
Bine.
Ştii că zicea mereu că e fotomodel...
Iisuse! Aia e ea?
Doamne! Împachetează aceeaşi pereche de blugi, de 5 minute!
Gia, nu vrei să lucrezi într-un asemenea loc!
E un loc urât, cu oameni urâţi.
Mamă, ascultă! Asta este partea frumoasă! E bine...
De acum înainte, totul va fi bine.
Uită-te la pielea ta...
Mamă...
E doar acnee. O să treacă.
Drogurile îmi ies din organism...
O să arăt bine.
Până la Crăciun, o să arăt grozav şi vom avea cele mai frumoase sărbători.
De ce nu vii acasă? N-ai vrea să te muţi la mine?
Nu.
Vreau să fiu singură.
Poţi să-mi împrumuţi câţiva dolari pentru cafea şi pastă de dinţi?
Cafeaua! Îmi pare rău, am uitat!
Cu banii pe care i-ai câştigat, puteai trăi tot restul vieţii.
Dar cred că aşa se întâmplă...
- Ce e? - Am ameţit.
- Ce este? - Mamă...
Gia...
Doamne! Ai febră!
- De ce mă dor urechile? - Scumpa mea...
Nu! Dumnezeule!
Ai pneumonie. Pe asta o putem trata.
Gia, ascultă.
Mai există ceva, mult mai grav decât infecţia asta.
Se cheamă sindrom imuno-deficitar dobândit.
- Poate ai auzit de el. - Nu. Cum l-am luat?
Abia acum îl studiem... Eşti prima femeie cu boala asta.
Toxicomanii care se injectează reprezintă un grup de risc.
Probabil l-ai luat de la un ac contaminat.
Şi cum scap de asta?
De unde să ştie ei? Habar n-au de nimic!
Ba da, ştiu! Crede-mă!
Ştii ce cred?
Cred că există un motiv pentru toate şi că există un plan pentru fiecare.
Cred că Dumnezeu are un plan măreţ pentru mine...
Dar nu în viaţa asta.
Eu sunt mai presus de toate. Sunt cea mai tare.
Acum ţi-e mai bine.
Nu pot s-o iau acasă.
Aş vrea, dar lui Henry îi e teamă.
Şi ce dacă?
E fiica ta! Fiica ta!
Oamenilor le e teamă. Şi mie mi-e teamă.
Se teme că, dacă se află, şi-ar putea pierde slujba.
Bine...
Şi unde se va duce?
Vrea s-o cazeze într-un hotel. A spus că plăteşte el.
Doamne, ascultă ce spun!
Ascultă ce spun...
- Tatăl ei n-o poate lua la el? - Nu vrea ca el să ştie.
Nu vreau să-mi pierd copilul...
- Kathleen... - Nu! Nu pot!
Trebuie să înţelegi... Pe vremea aceea, nimeni nu ştia.
Oamenilor le era teamă. Şi mie îmi era teamă.
Şi ei trebuie să-i fi fost teamă...
Dragă Linda, ăsta e sfârşitul cărţii mele.
Ultima pagină. Ultima fotografie...
Vin să te văd, ca să-ţi spun "bună" şi "adio".
Să-mi umpli golul din suflet...
Să te miros, să te ating şi să te sărut pe faţă...
- Gia. - Chiar eu.
Intră!
Vrei nişte ceai?
Aveam emoţii mari... Cafea?
- Nu pot să stau mult. - De ce nu?
Am o întâlnire...
- Lucrezi? - Nu. Nu mai lucrez.
- Speram să avem mai mult timp. - Şi eu. Dar nu azi.
E în regulă. Avem tot timpul din lume. Profită de el!
Cam aşa e...
Astăzi voiam doar să te văd. Mi-era dor de chipul tău.
Ce vei face?
Nu ştiu. Am ceva planuri... Cred că mă duc la şcoală.
Să învăţ ceva folositor...
Poate chiar să mă aşez la casa mea şi să fac câţiva copii...
Ce dracu'...
Ai devenit hetero? Vorbim despre bărbaţi?
Nu e nevoie de un soţ, ca să faci copii.
În plus, inima mea a fost mereu la tine. Ştii?
Da. Cred că am ştiut asta.
Vrei să păstrezi tu astea?
- Alte poveşti? - Da. Câteva...
Plus alte porcării din capul meu...
Nu vreau să-l arunc, dar acum nu-l vreau la mine.
- Poţi să-l citeşti, dacă vrei. - N-am să-l citesc.
Ba da, citeşte-l! Vreau eu să-l citeşti.
Poate înţelegi tu ceva din el. Eu n-am înţeles niciodată.
Bine.
O să te mai văd, nu-i aşa?
- Vrei să mă mai vezi? - Da.
Mă gândeam să-mi iau o casă pe plajă, în vara asta.
Serios?
Am putea avea o şansă...
Aş vrea foarte mult să mai avem o şansă.
Şi eu aş vrea...
- Trebuie să plec. - Aşteaptă! Vreau să rămâi.
Tu ai fost singura... Şi eşti minunată.
A strâns nişte bani...
A amanetat nişte lucruri. A împrumutat de la taică-său...
A furat de la Kathleen...
Nu ştiam ce face.
Trebuia să-mi dau seama... Poate că mi-a trecut prin minte.
Nu credeam că va face asta.
Chiar n-am crezut.
- Gia, ce faci? - Bine. El e aici?
Da. E în spate.
Bună.
- Cât vrei, îngeraş? - Cât ai la tine.
- Ce faci cu atâta marfă? - Asta e treaba mea.
- Îmi dai sau nu? - Ce atâta grabă?
Haide! Da sau nu?
Am tot ce ai nevoie. Am chiar aici...
Omule! Ce dracu' faci?
- A venit Moş Crăciun! - Eu mă car de-aici, omule!
- Ia-i banii! - Lasă banii! Eu mă car!
O să te faci bine.
Kathleen!
Ce faci aici?
Am venit să te iau acasă, scumpa mea.
N-a lăsat pe nimeni s-o vadă. Dar eu m-am dus şi am văzut-o.
Am văzut-o... Nu cred că m-a recunoscut.
Cinci minute!
Mă tot gândeam... "Doamne! E doar un copil!"
E vina mea.
Ei sunt copii!
Indiferent cât de distrusă este viaţa noastră,
trebuie să avem grijă de copiii noştri.
Ştia că va muri.
A spus că vrea să moară cum se cuvine.
A vrut o cameră video, să vorbească pentru copii despre droguri.
Voia să le spună că poţi scăpa.
Poţi rezolva orice îţi iese în cale...
Dar n-am făcut rost de cameră.
Tu eşti cea mai frumoasă fată. Tu eşti aceea.
Eu? Eu sunt cea mai frumoasă?
- Da. - Ba nu...
Mă ierţi, Kathleen?
Draga mea...
Da...
Sigur că da!
Pentru că... şi eu te iert.
Scumpa mea...
Ce e asta?
Dumnezeule!
Soră!
Unde pleci, mamă?
Unde pleci?
A murit pe la 10 dimineaţa.
Au încercat s-o ridice de pe pat, dar se desprindea carnea de pe ea...
Doamne! Nu vrei să auzi asta.
Bine. Ce altceva?
Da, asta e. Asta căutam.
Iar oamenii au spus: "Nu e frumoasă deloc."
Şi au scos-o din casa cea frumoasă.
Ea a plecat şi nu s-a mai întors.
Apoi oamenilor li s-a făcut din nou foame.
S-au dus la casa ei, ca să caute aur,
dar acolo nu mai era nimeni.
Vezi? Ea a ştiut. A ştiut întreaga poveste...
Am găsit un antreprenor, dar a fost dificil, din cauza bolii ei...
Nu voiam ca oamenii să şi-o amintească aşa.
Nu voiam s-o vadă aşa. Voiam s-o ştie frumoasă...
Pentru că aşa a fost.
Viaţă şi moarte,
Energie şi pace...
Dacă mă opresc astăzi, şi tot a meritat.
Greşelile cumplite pe care le-am făcut
şi pe care le-aş repara, dacă aş putea,
durerile care m-au pârjolit şi care mi-au marcat sufletul...
A meritat totul, pentru că am păşit pe calea pe care am păşit...
Adică în iadul pe pământ
şi în raiul pe pământ
şi înapoi, dedesubt,
printre, şi prin, şi pe deasupra...
Din jurnalul lui Gia Marie Carangi 1960-1986