Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
Traducerea şi adaptarea după sonor dani67
ZEII EGIPTULUI
Puţini ştiu povestea pe de-a-ntregul.
Din câte-mi amintesc, se spune cam aşa:
Mai înainte de cele mai vechi mărturii, Egiptul era leagănul vieţii,
un Paradis demn de zeii ce l-au creat.
Pentru asta s-au hotărât să trăiască acolo,
alături de creatura lor mai mică: OMUL.
Era imposibil să confunzi zeii cu muritorii
care-i venerau.
Zeii erau mai înalţi, iar în venele lor nu curgea sânge,
ci aur.
Şi, când doreau, se puteau transforma în bestii teribile.
Doi fraţi îşi împărţeau Egiptul.
Osiris, zeul vieţii, era iubitul rege al tuturor ţinuturilor
scăldate de Nil.
Fratele său, Seth, domnea peste deşertul arid,
alimentându-şi puterea şi avariţia cu izolarea sa.
Apoi, pentru Osiris veni timpul încoronării altui rege,
unicul său fiu, Horus.
O decizie ce a pus la încercare legătura dintre cei doi fraţi
şi destinul Egiptului.
Dar zeii însufleţesc doar jumătate din povestea noastră.
Era evident că singuri nu putea modifica cursul destinului.
Ci a fost nevoie de un bărbat de o extraordinară hotărâre,
înţelepciune şi forţă sufletească.
Din păcate, nu era în caracterul meu.
Dar înainte să-mi dispreţuiţi imatura mea nechibzuinţă,
amintiţi-vă un lucru:
nu trebuie să vă îndoiţi niciodată de cel ce luptă pentru singurul lucru
ce are o putere comparabilă cu cea a zeilor:
IUBIREA.
- Şi e un preţ excelent. - 300? Dar asta nu valorează 200!
Hoţul!
Rochia asta e imposibilă.
Va trebui să iau panglici ca să fie acceptabilă pentru încoronare.
În schimb, eu propun să stăm împreună mâine.
Dar noi vom fi împreună mâine. La încoronare.
E o binecuvântare că zeii ne conced un nou rege.
- Pe Horus. Ştii că nu mă-nteresează zeii. - Dar lor le pasă de tine.
- E a mea. - Bek! Dă-mi-o înapoi!
Ştiu că vrei să te îmbraci într-o rochie specială.
L-ai furat de la vânzători sau din dulapul cuiva?
Nu mai puteam aştepta ca zeii să-mi împlinească rugile.
- Zeii ne dau tot ce ne trebuie. - Da, generozitatea lor n-are margini.
Eşti splendidă.
Zaya, când ţi-am cerut să fugi cu mine, ţi-am promis o viaţă prosperă.
Haine demne de o prinţesă. Câte una nouă pe zi.
Râuri de bijuterii şi-un palat de aur în care să ne creştem familia.
Şi câţi copii ziceai că vom avea?
Zece.
Aş face orice să te fac fericită.
Şi cum se pregătea pentru marea zi Horus, viitorul rege?
Domnul meu!
Ce ocazie minunată aseară!
Lumea s-a adunat să vă vadă măcar din fugă.
- Veţi fi minunat! - Dacă vă veţi scula.
Dar să nu-l ignoraţi nici pe Horus,
pentru că, atunci când destinul lumii e-n mâinile sale,
până şi-un zeu poate fi surprins de puterea ce-o posedă.
Trebuiau să mă încoroneze pe mine,
c-aş fi petrecut ajunul scriind un mesaj poporului meu.
- Poporul l-ar iubi mai mult? - Poate că Horus nu crede în discursuri.
Doar când trebuie să toasteze pentru gloria sa.
Trebuia să toastez de multe ori.
Se va cânta despre gestul ăsta.
Marele leu pe care l-aţi omorât îi teroriza pe toţi.
Chiar aşa?
Bine. Sunt şi mai demn de cânturi.
Ce minune!
E suficient! Mulţumesc!
- Tu! - Ce păcat! Am ajuns târziu.
Dar acum sunt serioasă şi chiar îmbrăcată.
Să nu spui nimănui.
Doar ştii că am o reputaţie proastă de apărat.
Vino mai aproape.
Nu! Nu, nu...
- Incredibil de spus, dar pari un rege. - Dacă asta te excită, nu mă opun.
- Bijuteriile mă excită. - Uită-te la încheietură, dacă nu ţi-e greu.
Brăţara celor 42 de stele
pentru a-ţi aminti de demonii ucişi pentru tine.
Egiptul n-a mai văzut un tezaur atât de preţios.
- Vechitura asta? - Cum e posibil
ca zeiţa iubirii să nu ştie ce-i iubirea?
Nu-i ca împerecherea c-un băiat ce-ţi face din ochi.
exterminatorul meu de lei.
Sărbătoream doar vânătoarea. Ai fi ştiut, dac-ai fi venit.
Îmi apreciez libertatea. Iar pe animalele moarte, mult mai puţin.
Dar nu ţi-e jenă să ţi-o pui.
Hathor, nu!
Nu! Reginele nu se comportă aşa.
Nu-s o regină, din fericire.
Cât o fi de plictisitor să stai pe-un tron o zi întreagă?
Ce vrei să-mi ceri cu adevărat?
Ţi-am cerut ceva cumva?
Nu ştiu... ai cerut?
Stăpâne, începe!
Hathor, zeiţa iubirii!
Nephthys, zeiţa protectoare a morţilor!
Domnule!
Mulţumesc. Mulţumesc, fiule.
Eşti incredibil de amabil azi cu necunoscuţii.
Arată-mi mâinile.
- De ce? Sunt daruri pentru Osiris. - Hai, repede!
Thot, zeul înţelepciunii!
Aşadar, Thot, îţi puteai imagina
că un elev de-al tău ar putea purta coroana Egiptului?
Horus a arătat că are multe virtuţi.
Unele dintre ele ar putea fi de acord cu o poziţie de comandă.
Dacă va avea noroc.
Glorie lui Osiris!
Regele întregului Egipt!
Glorie lui Ra, domnul luminii!
Tatăl meu a hotărât să binecuvânteze această zi,
aşa cum voi ne binecuvântaţi pe noi cu generozitatea voastră!
Un dar din partea celui care are mult şi din partea celui care are puţin.
Dar când amândoi vor muri şi vor fi la ultima poartă,
cât vor valora atunci?
Eu zic că sunt egali.
Simboluri de viaţă bine trăită.
Cu toţii sunt bine veniţi în lumea de dincolo!
Asta e moştenirea mea.
Dar azi încoronăm un nou rege
care va avea şi el o moştenire de lăsat într-o zi,
pe fiul meu, Horus, domnul văzduhului!
Te simţi pregătit?
Da, tată.
Opriţi-vă! Opriţi-vă!
Scuzaţi-mi întârzierea. Trei zile ca să trec de deşert
şi-aproape încă una pentru e trece de admiratorii tăi.
- Seth! - Frate!
- Mă bucur să te văd. - Şi eu, frate.
Întotdeauna e un loc aici pentru tine.
E o mare zi pentru familie. Vei fi mândru.
Sunt.
Lasă-mă să te admir, nepoate, eşti minunat!
Era şi timpul s-avem un rege adevărat.
- Mi-era teamă că nu vii. - Nu, nu puteam lipsi!
Pentru tine.
Un corn de vânătoare de la un berbec ce mi-a omorât 10 oameni
- mai lenţi ca mine. - E superb!
Da? Încearcă-l!
Din partea lui Seth!
Curaj! Fie ca Ra să te asculte!
Careva te-o fi ascultat.
Ce-nseamnă asta?
Recunoşti asta?
Ţi-a dat-o tatăl nostru.
M-a ţinut în viaţă mai mult de-o noapte în deşert.
- Luptă-te cu mine. - Tată, nu!
Nu e treaba ta, fiule.
De ce?
Din cei o mie de ani de pace ai tăi ce rămâne cu adevărat?
Pământul unui popor ce nu mai are visuri...
- E rândul mei acum. - N-am să mă lupt.
Eu te iubesc, frate, cu toată inima mea.
Şi eu te iubesc, frate.
Nu!
Osiris!
Şi aşa, chiar e o zi importantă pentru familie!
Eu, Seth, voi fi singurul şi adevăratul rege.
Rege peste tot Egiptul!
Uitaţi-vă ce destin au cei care-ncearcă să mi se opună!
Zeilor...
îngenuncheaţi în faţa mea, că altfel veţi pieri!
Muritorilor, veneraţi-mă sau veţi muri sclavi!
Bek!
Fratele meu credea că lumea de dincolo ar fi un dar.
Eu cred că un rege...
De azi înainte va trebui să cumpăraţi trecerea în lumea de dincolo
cu bogăţiile voastre.
Călătoria ta abia a început.
Acum e a ta!
Noi vom fi alături de tine, dar nu e momentul acum.
- Mereu te-am admirat. - N-am nicio îndoială.
Nu, n-ar fi înţelept.
E adevărat că centrezi mereu adversarul? Nu-i plictisitor?
Nu aveai o ţintă perfectă?
Te baţi bine! Eşti sigur că eşti fiul lui?
Zaya!
Bek!
- Zaya! - Bek!
Fac o favoare Egiptului! Nu eşti născut să fii rege!
NU!
Seth!
Iartă-mă, tată!
Zaya! Zaya!
Şi astfel Seth deveni rege.
În anul următor, mulţi zei i s-au opus.
Unul după altul, au plătit cu viaţa.
Iar muritorii primiră cea mai cruntă soartă.
Aproape toţi au fost aduşi la sclavie şi privaţi şi de banii necesar
pentru a cumpăra trecerea dincolo.
Orbit şi înfrânt, Horus s-a retras în exil.
Cine îi adresa rugăciunea de a salva Egiptul a fost foarte dezamăgit.
Dar pe mine nu mă interesau rugile.
Zaya devenise sclava unui crud maestru.
Cum o puteam elibera?
Niciun plan n-a mai fost atât de avântat.
Poate că nu poţi controla vântul,Zaya, dar un geam îl poţi închide.
Iartă-mă, stăpâne.
Graţioasă fecioară, dacă mai găsesc masa mea în dezordine,
te alung afară să împingi pietre. Ne-am înţeles?
Mai repede, că n-am toată ziua la dispoziţie!
Tare-aş vrea să-l arunc de pe un munte.
Iubirea mea!
- Am să te scot într-o zi de-aici. - Rezolvi totul furând?
Aşa-i în lumea asta. Ori eşti bogat, ori eşti nimic.
Şi chiar dacă mă vei elibera, ce vei face cu familia mea?
Dar cu prietenii noştri?
Eşti în stare să furi tot Egiptul de la Seth?
- Doar Horus ne poate elibera. - Crezi că-i interesează pe zei?
Horus ar veni, dac-ar putea.
Vreau să-ţi arăt ceva.
Armata lui Seth se-ntoarce cu prada de război.
Pivniţele sale se vor deschide în noaptea asta.
E momentul perfect să te furişezi înăuntru.
- De ce? - Se spune că ochii lui Horus sunt acolo.
- Şi-ar putea recăpăta puterea. - Să fur de la un zeu?
Doar un nebun ar încerca asta.
Şi unde găsim un om atât de nebun?
Caut desenele pivniţelor. Le-a construit Urshu, arhitectul lui Seth.
- Ce-i asta? - Piramida de nisip a lui Seth.
E imensă gaura asta pentru foc. Cred că-i plac petrecerile.
E puţul pentru centrul pământului, sursa puterii sale.
Nu-i vorba de petreceri.
Le-am găsit.
- Tezaurul va trece prin poarta din faţă. - Nu poarta-i problema, ci ce e după.
Două poduri pline de capcane. Urshu nu face decât să se laude.
Nu-i rău că am un avantaj.
Primeşte-mă aşa cum merit, soldat.
Regina Egiptului n-ar trebui să aştepte.
- Mi-ai simţit lipsa? - N-am de ales, dacă nu mă-nşel.
- Mi se pare că sunt prizoniera ta. - Ca închisoare, nu-i prea rău.
Dar eu sunt foarte tristă.
Ciudat mod de-a o arăta.
- Îmi dai pumnalul tău? - Aşa ai ocazia să mă ucizi.
- Cum aş putea să te ucid? - Dar ai face-o, dac-ai putea.
Mai bine ai ţine ochii deschişi.
Stăpâne!
Bună ziua, stăpâna mea. Mai bine revin altădată.
Nu, vino. Curaj.
Intră.
Nimeni n-a mai onorat cu o asemenea imensitate pe marele zeu Ra.
Când va trece pe lângă vârful acela, va admira tributul creat în numele său.
- Doar atât? - Poftim?
N-o poţi face şi mai înaltă?
- Şi mai înaltă? - Da. E o simplă întrebare.
Vedeţi.. s-ar putea să nu fie simplu...
- Să admitem că... - Nu tremura, Urshu,glumesc.
Spune-mi ceva.
De ce tatăl tău a ales să devii tu arhitect şi nu unul din fraţii tăi?
Cred c-am arătat că sunt cel mai bun, stăpâne.
Iar eu voi arăta tatălui meu că sunt cel mai bun.
Va putea admira opera asta din zori şi până-n noapte.
Satisfacţia voastră valorează mai mult decât aurul.
Aur, aur... vei avea destul aur pentru dincolo.
Să ciocnim în cinstea celui mai mare arhitect al Egiptului.
Să toastăm...
pentru moştenirea mea.
Cine-a mai văzut atâţia scorpioni?
Destul să mă tem şi de umbra mea.
E cercul care-l declanşează.
Voi merge pe lângă el.
Bine, asta a fost simplu.
Un al treilea pod.
Aici nu se pomeneşte de al treilea pod.
Ce ticălos!
Şi e doar un sigur ochi.
Minunat.
Zaya, tu ai zice o rugăciune, eu îmi sfidez soarta.
- Zaya. - Îmi pare tare rău.
Ca şi cum folosirea casei mele pentru curvia ta n-ar fi suficient,
mai îndrăzneşti să furi şi de la rege.
Pentru mine e un motiv de laudă un birou ordonat, ştii, Zaya.
Dar tu n-ai mai înţeles asta, nu-i aşa?
Iar fleacul ăsta jalnic nu va salva pe niciunul.
- Seth e zeul tău. - A fost ideea mea.
Mincinosule!
Dă-mi înapoi ce ai furat.
Mulţumesc.
- Dă-l de mâncare şacalilor! - Stai!
Am mai luat ceva!
Haide!
Ai reuşit! Unde-i celălalt?
Ştii prin câte am trecut să-l am pe ăsta?
- Te voi iubi pentru eternitate. - Zaya!
Moartea nu-i sfârşitul.
Zaya!
Nu se va sfârşi aşa, Zaya.
Nu am nevoie de alţi adoratori.
Tribut putred şi rău mirositor.
Dacă n-ai adus vin, lasă-mă-n pace.
Nu vin să mă-nchin.
Atunci cine eşti? Un hoţ?
Da, un hoţ.
Şi am ceva ce Seth ţi-a luat.
Niciun muritor nu poate fura din pivniţele alea.
Ai răscolit printre rămăşiţele vreunui adept de-al meu.
N-am ajuns până acolo.
- Hai, dă-mi-i! - Nu încă.
- Dă-mi ochii mei! - Trebuie să-ţi fac o propunere.
Vrei să negociezi cu mine?
Să mulţumeşti că vreau s-o fac, că n-ai nimeri nicio muscă sub nasul tău.
- Vrei o recompensă, cred. Aur? - Aurul îl pot fura.
Trebuie să salvezi o persoană.
- De la ce? - De la moarte.
Tatăl tău nu te-a-nvăţat că moartea nu-i sfârşitul?
- Nu se poate. - Încearcă!
Eşti Horus, zeul văzduhurilor!
Atunci voi arunca ce am în Nil.
Aşteaptă.
Rămâi între cei vii! Rămâi între cei vii!
Rămâi între cei vii!
E dincolo de punctul în care-o pot ajunge.
- Dar eşti un zeu. - Zeii trăiesc mii de ani de-ai voştri,
dar nu pot vindeca mortalitatea.
- Trebuie să-nceapă drumul către porţi. - Trebuie să fie un mod.
Nu pot face altceva.
O, tu, ce eşti etern, trimite-l pe servitorul tău
să conducă sufletul acesta către noua viaţă.
Anubis, ieşi la iveală!
Eu te eliberez.
Porţile Pământului se deschid pentru tine. Trebuie să-ţi începi călătoria.
A murit ca sclavă, fără averi. Nu va trece de ultima poartă.
- Ce ai de oferit? - Nu poate trece dincolo, înţelegi?
Pentru tine, Anubis...
am doar zâmbetul meu.
Şi aşa să fie.
Zaya! Zaya!
Morţii nu vorbesc cu cei vii.
Urmează cărarea.
Acum dă-mi-i!
- N-ai făcut nimic. - Ochii mei.
Petrece-ţi restul zilelor pribegind printre tenebre.
- N-am nimic de pierdut, înţelegi? - Dă-mi ochii.
Voi face orice pentru a o revedea, sau voi muri încercând!
Dacă vrei să te ascunzi de mine, învaţă să vorbeşti mai puţin.
Ţine.
Unde-i celălalt?
- Unde-i celălalt? - N-o pot zice cu siguranţă, dar...
Acum îţi rup gâtul.
Îmi imaginez că-l urăşti pe Seth pentru moartea tatălui tău.
Piramida! Ştiu cum să intru în piramida lui Seth.
Cum?
De-acolo îşi soarbe puterea, nu-i aşa?
Dacă te-aş băga înăuntru, l-ai putea ucide.
- Cum mă poţi băga înăuntru? - Am văzut planurile.
- Spune-mi. - Îţi voi arăta.
- Continuă. - Dac-o aduci pe Zaya la viaţă.
E un mod.
Nimeni nu poate lăsa lumea de dincolo odată intrat.
Va avea nevoie de câteva zile pentru a completa călătoria prin cele 9 porţi.
Şi doar regele îl poate întoarce pe Anubis.
Dacă-l ucid pe Seth şi iau coroana
înainte ca iubita ta s-ajungă la ultima poartă,
aş putea-o salva.
Încearcă să ţii pasul.
Minunaţii mei vânători ucigaşi...
Voi sunteţi adevăraţii fii ai Egiptului.
Voi sunteţi fii mei din fier şi sânge.
Niciun tată n-ar fi mai mândru.
Zeii rebeli s-au zvârcolit sub săbiile noastre.
Ceilalţi s-au retras în cetatea lui Nephthys.
Şi acum sunt cu toţii acolo gata să ne înfrunte.
Dar voi, legiunile mele, le veţi da ceea ce merită.
Aşa că, săturaţi-vă de aur!
Şi dacă veţi cădea în luptă şi veţi traversa cele nouă porţi,
spuneţi-i fratelui meu pe cine veneraţi!
Legiune! În formaţie!
Înainte, marş!
Stăpâne!
Cineva a intrat în camera tezaurului.
Urshu!
Ochiul nu trebuia să atragă credincioşii lui Horus către moarte?
- Ba da, stăpâne. - Şi nu erau capcanele tale...
Cum îi spuneai?
- Speciale pentru hoţi? - Ba da, stăpâne.
- Caută-l. - Sigur, îl voi găsi.
Şi află care dintre aliaţii săi a fost atât de viclean să fure ochiul.
A fost un muritor, stăpâne.
Un muritor?
- Cine e? - Sclava lui.
- În apărarea mea... - Sunt foarte curios să-ţi aud justificarea.
- Dar nu acum. - Da.
După cum se pare, nu tu eşti muritorul cel mai viclean din tot Egiptul.
Ci e hoţul acela.
Îmi spui ce vrei să faci?
Ca să-l nimicim pe zeul deşertului, trebuie să nimicim deşertul.
Să nimicim deşertul? Cum se nimiceşte deşertul?
Vom merge la tatăl tatălui meu. Ne poate ajuta.
Tatăl tatălui tău? Adică Ra? Zeul Soarelui?
Şi ştii şi unde-ar trebui să-l găsim?
- E o glumă, nu? - Mi-aş pierde timpul distrându-te?
Cred că zburatul ne-ar fi mai de folos.
Fără ambii ochi nu mă pot transforma. Trebuie să mă rog ca să am puterea.
- Asta nu-i prea încurajator. - Fă linişte.
Sau altfel te arunc de pe munte, în loc să ajungi în vârf.
Mare Ra, eu sunt, priveşte-mă.
Zeul văzduhurilor ce-ţi cere îmbrăţişarea.
Te rog, ajutorul tău e necesar.
Te rog.
Grozav!
- Stai în umbra mea. - De ce?
Fă cum ţi-am spus.
Te salut, Mare zeu Ra.
De fiecare dată când o pasăre ajunge pe barca mea,
o ucid înainte să-şi facă nevoile.
Ce-i asta?
Îndrăzneşti s-aduci un muritor la sursa Creaţiei?
E preţios pentru mine, nu-l puteam abandona.
- De ce-ai venit? - Să-ţi cer un lucru.
Atunci voi întrerupe ceea ce fac şi mă voi supune comenzii tale.
Nu voiam să fiu fără respect, îmi pare rău.
Tu nu ştii diferenţa.
Stai acolo în linişte.
Am nişte treabă de făcut.
Du la adăpost muritorul, dacă vrei să mai trăiască.
Întoarce-te în tenebre, vierme împuţit!
Nu-ţi voi permite să-ţi baţi joc de creaţia mea!
Încearcă din nou şi vei avea de-a face cu mine!
Lucrurile ar fi diferite dacă aş putea sta cu fii mei
în Grădina lui...
E povara mea să-l înfrunt pe demonul Apophis
noapte după noapte.
Egiptul nu va trebui să fie distrus de haos.
După cum vezi, sunt lucruri mai rele decât Seth.
Te-nşeli!
Demonul acela nu l-a ucis pe tata! Ci pe fiul tău!
Amândoi sunt fii mei!
Erau egali în ochii mei ca orice lucru din Creaţie.
Incertitudinea destinului său e voinţa mea!
Care-i motivul adevărat care te aduce aici?
Lasă-mă să-mi umplu sticla cu apele astea.
Apele nu sunt ale mele.
Tu vrei să stingi focul deşertului
ca să-l ucizi pe Seth şi să devii rege după voinţa tatălui tău.
- Acordă-mi puterea de a zbura din nou. - Ţi-am ascultat rugile.
Te-am lăsat să vii aici şi-ţi acord întoarcerea acasă.
Dar după aceia ce va fi?
Fără ambii ochi, nu cred că voi avea puterea să-l înfrâng pe Seth.
Atunci devino mai puternic.
Ai fost atât indolent atâta vreme încât ai uitat
că viaţa fiecărui zeu e o călătorie.
Dacă te îndepărtezi de drumul tău, devii slab.
De ce-l târăşti cu tine pe muritorul ăsta?
A avut curajul să facă un pact cu mine.
Şi nu valorează nici cât papirusul pe care-i scris, nu?
Ce contează? E doar un muritor.
Nu-mi place cum domneşte Seth. Dar nu ştiu dacă tu ai fi mai bun.
Stăpâne, ultimii rebeli s-au retras între zidurile cetăţii lui Nephthys.
- Toţi sunt acolo? - Da, stăpâne.
Bine. Sunt numai buni de recoltat.
- Nu ţi se pare că-i prea mult? - Ar vrea să se bată până la moarte.
- Era soţia ta. - Un motiv în plus s-o ucid.
De azi înainte, lucrurile vor merge într-un singur fel.
În felul nostru. Ar fi bine să te obişnuieşti.
Ţi se pare corect ca o zeiţă să facă munca unei servitoare?
De când ai devenit rege, nevoia de giulgiuri a crescut.
Puteai fi regina.
Ar trebui să ştii de ce nu puteam.
Atunci, când te-am cerut de soţie...
de ce ai acceptat?
Îmi amintesc când te-ai întors din deşert.
Impetuos, politicos şi foarte frumos.
Am înfruntat acela vânturi muşcătoare doar ca să-ţi fiu alături.
Şi mi-am imaginat marile lucruri pe care le-am fi făcut împreună.
N-a fost doar durere.
- Am avut parte şi de dulceaţă. - Probabil.
Încă mai cred c-am fi putut fi fericiţi.
Trebuie să fie suficientă răsplata.
Nimic nu mă poate răsplăti.
De asta Ra a fost înţelept şi s-a asigurat să nu avem fii.
De ce?
Nimeni nu va şti decât când va fi prea târziu.
Data viitoare să zbori până atingem pământul.
Ra mi-a dat, Ra mi-a luat.
- Nu trebuia să te ajute? - Am avut ceea ce-mi trebuia.
Întregul Nil n-ar putea stinge focul lui Seth,
dar câteva picături din apa Creaţiei vor reuşi.
- Ucizi deşertul. - Fără focul său, Seth va deveni slab.
- Vulnerabil. - Ce mi se-ntâmplă de-o beau?
În principiu, te reanimează. Ş-apoi mori.
Nu mi se pare corect ca apa Creaţiei să poată ucide.
Nu, dar eu te-aş ucide dacă mi-ai risipi apa.
Pentru ce-i asta?
Doar nu-mi aduci de băut folosindu-te doar de mâini.
N-am să fiu vreodată sclavul tău.
Tata m-a-nvăţat că lovitul unui muritor nu-i demn de-un zeu.
Trebuia să te-nveţe să-ţi ridici fundul şi să-ţi iei apă.
Iartă-mă, tată.
Începe să fie cam mult.
Unde-i ochiul lui Horus?
În fundul tău, alături de caprele ce le conservi acolo!
- Unde-i ochiul lui Horus? Vorbeşte! - E aici?
Te imaginam târându-te prin noroi...
Prindeţi-l!
Aţi văzut, fraţilor? Fără celălalt ochi nu mai are putere!
Şi chiar dac-aş fi fost orb, surd...
sau olog...
tot n-ai avea vreo speranţă cu mine!
- Ai fi bucuros că n-am murit strivit. - Fie lăudat zeul Ra!
De acord, nu contează de mor.
Ci ca eu şi Zaya să fim aici, împreună! În viaţă!
Atenţie!
Horus! Horus!
Ra, te rog, ajută-ne!
Horus! Murim!
După tine.
- Eşti sigur că poţi? - Te-am salvat, sau mă-nşel?
- M-ai salvat? - Pentru că am nevoie de tine.
Ştii ce ne-ar trebui? Celălalt ochi al tău.
- L-aş putea fura pentru tine. - Nu abuza de răbdarea mea, muritorule!
Numele meu nu e muritoru'!
- Şi-atunci care-i? - Bek.
Foarte bine, Bek.
Drumurile vor fi supravegheate. Seth va trimite cei mai buni vânători.
Bine. N-a fost cum ai crezut, nu-i aşa?
Nu, stăpâne.
Nepotul meu a făcut toate astea doar c-un singur ochi.
- I-am subestimat puterea. - Băiatul nu se lasă omorât.
Ca şi unchiul său.
Unde se duce? Cu cine s-a aliat?
- Singurul său aliat e muritorul. - Nu i-aş spune că-i bine blindat.
I-am ascultat pe ascuns. Muritorul zicea de-un pact făcut cu Horus.
Aşadar, e foarte ambiţios muritorul.
Horus a acceptat să-i redea viaţa femeii muritorului.
- Eşti sigur? - Sunt sigur, stăpâne.
- Ar trebui să-ţi vindeci aia. - Da, stăpâne. Mulţumesc.
Ai făcut treabă bună.
Trebuia să ni-l încredinţezi de la început.
Nu te-am mulţumit până acum?
Şi mai vreau să fiu mulţumit.
Ţi-ai lăsat soţia în viaţă?
Mai devreme sau mai târziu, vei vedea că şi noi vom avea acelaşi sfârşit.
Tărâmul morţii are nouă porţi.
Reconstrucţia e precisă, doamna vestului?
Nu-mi spune aşa. Numele acela s-a dus.
În curând voi domina întreaga lume.
Tărâmul morţii e ultimul regat de cucerit.
- Vrei ceea ce nu poţi avea. - Vreau să mă duci acolo.
- Eşti viu. - Da.
Şi erai şi tu în viaţă când erai sfătuitoarea morţii.
Dac-ar trebui să mă-ntorc, ştii ce m-aşteaptă.
Ai micuţa ta brăţară ce te protejează de demonii aceia.
- Nu la asta mă refer. - Îţi lipsesc, nu-i aşa?
Tenebrele te evidenţiau.
- Ba nu. - Nu eşti atât de bună...
zeiţă a iubirii.
- Ştiu. - Atunci, fă-o!
Dovedeşte-mi loialitatea ta ş-apoi putem avea totul...
împreună.
Horus...
iubirea mea.
Horus!
Nu eşti în mormântul tatălui tău.
Mă întrebam pe unde eşti?
Acum ştiu. Mulţumesc.
Pentru a fi o femeie ce supui voinţa oamenilor c-o bătaie de pleoape,
nu eşti prea deşteaptă.
- De când şi-a recăpătat vederea? - Ce te interesează?
Sunt a ta acum. Voi face ce mi-ai cerut.
Chiar şi dacă-l ucid pe Horus?
Fii convins.
Nu-mi pasă de el.
Credeam că toate minciunile astea te-au obosit.
O iubeam pe Nephthys cândva şi i-am tăiat aripile.
Imaginează-ţi ce-ţi voi face ţie?
Fă-o tu şi te voi vâna.
E mai bine decât să fugi pe jos.
Putem găsi un loc mai frumos de popas data viitoare?
Pare să fie o grădină cum nu s-a mai văzut.
Ce s-a-ntâmplat?
A fost primul templu al tatălui meu.
Erostete a deschis pământul ca săracii să-şi îngroape rudele.
Seth i-a trădat învăţăturile.
Tata iubea locul acesta.
Şi Seth l-a adus aici ca să-l masacreze.
I-au tăiat corpul în 14 părţi şi inima nu i-a fost găsită vreodată.
- Şi apoi a împrăştiat sare pe pământ? - Nu. Au fost lacrimile mamei melea
înainte să-şi ia viaţa.
I-am dezamăgit.
- Îmi pare rău. - Ra mi-a spus că fac o călătorie
şi, dacă ajung la destinaţie, îmi voi regăsi puterea.
- Care-i destinaţia? - Răzbunarea.
Sabia mea ce trece prin craniul lui Seth.
Vine o furtună. Dar nu sunt nori.
Vânătorii lui Seth cu puii lor.
Aceia nu sunt pui. Puii sunt micuţi!
Nu supravieţuiesc veninului lor. Nu atât de slăbit.
- Atunci trebuie să fugim. - Să fugim?
Muritorii o fac mereu.
- Mai repede! - Nu pot!
Haide!
- Trebuie să le ucidem. - Trebuie?
Când pescuieşti, ce-i mai important?
- Nu pescuiesc. - Calitatea momelii.
- E prea periculos. - Îţi faci griji pentru mine?
Nu, dar ştiu că nu mai ţintesc atât de bine.
Păi, apropie-te, înainte să ţinteşti.
Hei, splendoare!
Ziceam de şarpe!
A mers. O luăm de la capăt.
Dar de data asta, momeala trebuie să dureze mai mult.
- Aşa îi voi lovi în punctul lor slab. - De unde ştii că au un punct slab?
Nu ştiu, dar or fi având ei.
Du-te!
Foarte bine! L-ai înfuriat!
Păcat că nu poţi zbura!
Nici tu nu poţi.
- Tu? - Nu spune nimic şi dă-te la o parte.
Splendidă creatură, locul tău nu e în luptă.
Arde-o!
Ce creatură adorabilă am în faţă... Te pot ajuta.
Arde-o!
Ţi-e frig, foarte frig.
Încălzeşte-ţi corpul, îţi ordon.
Grăbeşte-te!
Preferam compania ta.
- Ai tupeu. - Scuze că ţi-am salvat viaţa.
În timp ce eu trăiam orb în mormântul tatălui meu,
tu împărţeai patul cu cel care mi-a scos ochii.
De ce să risipesc harul ăsta cu cine nu poate vedea.
De ce ar trebui să mai am încredere în tine?
Ucide toţi zeii ce nu i se supun. Mă va ucide şi pe mine.
Vom intra în templul lui Seth şi Horus îl va ucide.
Şi cum vă gândiţi să intraţi?
- El? - Ştie cum se intră.
- A văzut planurile. - Şi cum va face cu sfinxul?
- La asta te-ai gândit? - Sfinxul?
Seth l-a pus de pază la focul său. Va ucide fără milă pe oricine intră
- dacă nu-i rezolvă enigma. - Şi tu ştii s-o rezolvi, nu?
Vom cere ajutorul lui Toth.
- De ce ne-am face rău în mod deliberat? - Ca să nu murim
înainte de a fi absolut necesar. Haideţi.
- El ţi-a dat rochia asta? - Am ales-o dintre cele permise.
Şi-ai ales-o pe cea de care credeai că-i place mai mult.
Iar eu mă-mbrac ca să-mi fac plăcere mie.
De ce? Nu-ţi e pe plac?
- E excesivă. - Dar eu sunt zeiţa excesului.
Sunt multe lucruri pe care ţi le-am dat şi nu le vedeai excesive.
- Aş zice că acum e indecentă. - Cândva îţi plăcea indecentă.
Încetineşti.
- Asta te face să pari un nemernic. - De ce? Cum îţi păream înainte?
- Inconştient, dar în mod graţios. - Inconştient de ce anume?
Uite la ce mă refer.
- Nu m-ai apreciat după cum merit. - Poftim?
Cum ţi-ai primit ochiul, trebuia să vii după mine.
Nu valorez prea mult pentru tine.
Fii bun şi adu-mi apă de băut.
- Îţi face rău dacă zici: te rog? - N-am chef de discuţii.
Du-te şi adu-mi-o. Îţi ordon.
Sunteţi toţi la fel, nu-i aşa?
Cu se numeşte fata?
Pot supune orice femeie, bărbat şi animal voinţei mele.
Dacă inima lor nu aparţine altora.
- Eşti îndrăgostit. - Se numeşte Zaya.
Îmi pare rău.
I-am promis o casă, o familie adevărată, respect.
Şi nu i-am dat nimic.
N-ar fi rămas cu tine, dacă nu te-ar fi iubit.
- Poţi să mă crezi... - Trebuie să mă ierte.
- Credeam că... - Horus o va aduce la mine.
Aşa ţi-a spus?
Nu e uşor să vezi dincolo de temperamentul lui arţăgos
şi de proclamaţiile de răzbunare, dar...
Nu e atât de rău.
Da, nu e uşor.
Uite-l!
- El e? Ei? - Sigur că nu.
- Atunci cine sunt? - Servitorii săi loiali.
Are încredere doar în el.
Bogat în îngrăşământ generos.
Culoare vie.
Prevalenţă de verde şi roşu în spectru.
Soiuri pestriţ cu înfloriri compuse din multiple inflorescenţe.
Fiecare cu caliciul modificat.
Înţeleptule domn al sacrului cuvânt, venim pentru sfatul tău.
Cândva, iarbă extirpată şi arsă.
Astăzi e apreciată pentru vigoarea uleiului său
şi pentru nutrimentul frunzelor sale.
Dar care-i adevărul său?
- Tu, întoarce-te! - Preferi vederea din spate?
Nu, ei bine, da. Ştii că nu pot minţi.
Întoarce-te. Nu vreau să risc să-ţi privesc ochii tăi înşelători.
- 47. - Poftim?
Procentul de cunoştinţă pe care l-am observat până acum.
- Nu sunt nici la jumătate. - Toth! Am nevoie doar de...
Răspunsul enigmei sfinxului.
Şi-un copil şi-ar da seama pentru ce ai venit.
Du-te şi întreabă-l care-i enigma şi vino de mi-o spune.
- O voi rezolva. - Dar unul dintre noi va muri aşa.
- Bine, trageţi la sorţi! - Vino cu noi.
O noapte. Îţi acord o noapte.
Ba nu!
Seth trebuie oprit înainte să ne distrugă pe toţi.
- Nu găseşti înţelepciune în asta? - Acolo.
Ăsta e prea important să-l pun în pericol.
- Ştiu să spun numele tuturor stelelor. - Ştiu.
Am văzut creaţia lumii din nisip şi apă.
În mine e întreaga înţelepciune a Universului.
Valorează mai mult de-o coroană.
Am găsit misterul său, esenţa sa, adevărul său!
E salată!
Tatăl tău lăsase garda jos.
Nu numai c-a fost extrem de prost, dar acum sunt obligat să notez tot ce ştiu
pentru a mă apăra de vaga posibilitate ca războiul lui Seth s-ajungă la mine.
Îmi pare tare rău
că cadavrele părinţilor mei sunt o povară pentru tine.
Îţi împărtăşesc părerea ta de rău. Şi-acum plecaţi!
- Trebuie să ne ajuţi! - Fii atent.
Sunt într-un număr superior.
- Bine, o fac eu. - Credeam că eşti vreun babuin pierdut.
Ţi-am zis că înfrunt eu sfinxul.
Posibilitatea ta de a eşua e cel puţin uriaşă.
Sigur, dar înainte de a mă ucide, îi voi spune
că i-am cerut zeului înţelepciunii să vină,
dar lui i-a fost teamă că greşeşte răspunsul.
Asta-i cea mai vicleană strategie pe care aţi găsit-o?
Să mă răniţi în amorul meu propriu?
Cât de vanitos credeţi că sunt?
A, da, probabil că e...
Fi...
Fie.
Bine!
Mergem?
Pa!
Bravo, băiete!
Mulţumesc.
Ştii că Zaya nu se poate întoarce.
Regele n-are puterea aia.
Anubis n-are puterea aia.
L-ai păcălit.
Va muri încercând să intre în piramida aia!
- I-am oferit viaţa! - Credea c-o poate salva pe ea!
- El crede ce vrea. - Ai devenit orb, dar nu numai ca vedere.
- Chiar ai fost martor la Creaţia lumii? - Eu nu mint niciodată.
Şi de unde priveai, dacă nu era încă nimic creat?
Şi chiar dac-aş încerca să-ţi explic, creierul tău s-ar topi
scurgându-se prin urechi.
N-am ales calea răzbunării. N-am ales nimic din toate astea!
- Şi vrei să-mi spui că am puterea? - Ai puterea de a remedia o greşeală.
El merită să ştie adevărul!
Am nevoie ca el să intre şi să stingă focul lui Seth!
Dacă refuză, vom muri cu toţii. Asta vrei?
E periculos să traversăm. Aşteptăm întunericul.
Dar nu mai avem timp.
- Zic să mergem acum. - Iar eu zic să aşteptăm.
Cât ai fost plecat, ea nu te-a uitat.
- Mereu ai fost în inima lui Hathor. - Da, are o inimă foarte mare.
Oferă azil tuturor popoarelor.
Spune-mi, înţeleptule zeu al văzduhurilor,
de ce crezi că Seth te-a lăsat în viaţă?
Ea a făcut-o din iubire, dar tu ai pedepsi-o pentru asta?
Nu voiam ajutorul ei.
- Mereu mi-am dorit un singur lucru. - Ştii?
Ceilalţi sunt nişte proşti pentru mine.
Dar tu, domnul meu, eşti mai prost ca toţi.
Te gândeşti la ea?
Da, sigur că da.
Cândva eram cunoscută ca stăpâna vestului.
Sarcina mea era să ajut sufletele morţilor s-ajungă dincolo.
Ai traversat pământul morţii?
Sunt zeiţa iubirii şi pentru cei care sunt morţi.
Eram tânără, uşor de sedus.
- Sedusă? - Demonii.
Asta-i ţine departe. Brăţara celor 42 de stele.
Una pentru fiecare dintre demonii pe care Horus i-a ucis ca să mă elibereze.
Aşa mi-am dat seama că-l iubesc.
Zaya trebuie să ştie că te lupţi pentru ea.
Aşa nu va pierde speranţa.
Zaya!
Zaya... mă poţi auzi? Zaya!
- Cine mă strigă? Cine e? - Hathor, doamna vestului.
- Hathor. - Îţi vorbesc de pe pământul vieţii.
- Iubitul tău e aici cu mine. - Bek!
- Zaya, eu sunt. - Ştiam că dacă e vreun mod, îl găseşti!
- Dar nu te văd. - Putem trăi împreună.
- E un mod de a te întoarce. - Care?
Îl ajut pe Horus, iar el ne va ajuta.
Chiar eşti Bek pe care-l iubesc?
Ştiu, Zaya, nici mie nu mi-a venit să cred.
Eu, Bek, să mă-ncred în zei, dar mă-nşelam.
Horus e un zeu corect, aşa cum spuneai tu.
- Ştiu că se schimbă, doar ţi-am spus. - E-adevărat, dar doar puţin.
- E frumos să-ţi aud vocea. - Va fi bine, Zaya, crede-mă!
Horus te va aduce la viaţă. Ştiu c-o va face.
Bek! Bek, mai eşti?
E interzis morţilor să vorbească cu vii.
Du-te!
E o roată înăuntru. Când o întorci, nisipul se opreşte.
- Trebuie doar să trecem prin poartă. - Din fericire, ai văzut planurile.
Dacă n-ai şti prin care să treci, ar fi imposibil.
- Bek! - Da!
Ştii care-i intrarea, nu-i aşa?
Da, sigur. Asta-i.
Ba nu, e aia!
Ba nu, asta-i!
Să ne-ncercăm norocul.
- Ai încercat să ghiceşti? - Nu!
Vezi? Dependenţa ta de noroc mă perturbă.
Dacă vei supravieţui, te-aş putea studia pe îndelete.
- Poftim? - Aşadar, în ce parte-i sfinxul?
Voi cutreieraţi casa regelui. Rezolvaţi enigma, sau muriţi pentru mine.
Curaj, aştept.
N-am mai fost, dar mereu voi fi.
Nimeni nu m-a văzut şi nici nu mă va vedea.
Şi totuşi sunt încrederea celor ce trăiesc şi respiră.
Spune-mi ce sunt.
Ordinea. Tu eşti ordinea.
Niciodată nu m-am îndoit de tine.
- Ai greşit. - Mai încearcă! Te rog!
Şi totuşi, era un răspuns apropiat?
Atunci eşti puritatea.
Răspuns greşit.
Cum aşa?
N-a mai fost, dar mereu va fi.
În viitor nu există. Imaginarul.
Şi totuşi există, dar n-a mai fost şi mereu va fi.
Şi e încrederea celor care trăiesc şi respiră.
Un muritor trăieşte şi respiră. Nu te mai gândi ca un zeu!
Tot aşa de bine aş putea să nu mai gândesc.
Stai aşa că am găsit. Tu eşti mâine!
O, blestematule.
O singură picătură.
Nu!
Trebuie să-ţi mulţumesc.
L-ai convins să iasă din bibliotecă scutindu-mă de deranj.
- Piesa finală. - Laşule.
Deschide cuşca asta şi luptă-te cu mine.
Iar?
Nu te-a văzut pierzând suficient?
Lasă-mă să te scutesc măcar de acest ultim moment jenant
înainte de moartea ta.
Stai!
Îl recunoşti?
Ţi-a spus că-ţi poate readuce la viaţă femeia?
Nu e posibil. Nici măcar pentru mine.
Şi tu crezi că eu cred?
Nu trebuie să mint.
Cum ar fi putut altfel un zeu orb şi slab să te convingă să-l ajuţi?
Hai, întreabă-l!
- Varsă! - Atunci e adevărat.
Bek, vars-o!
Nu!
Păcat că nu eşti de partea mea.
Îi admir pe cei care nu se împiedică de moarte.
Dar ăsta-i preţul iubirii.
Mi se pare potrivit să muriţi amândoi în casa mea.
Îmi vor lipsi discuţiile.
Chiar şi restul.
Tu mi-ai negat răzbunarea.
Zaya credea că eşti cel mai mare din toată Creaţia.
În fiecare zi se ruga să salvezi Egiptul, dar tu nu mai veneai!
- Eram într-un mormânt, nu auzeam. - Tu nu voiai s-auzi!
Îţi pasă doar de răzbunarea asta tâmpită!
Iar eu credeam că mă-nşel în privinţa ta.
Dar am învăţat lecţia zeilor. Nu vă pasă de noi!
Bine, acum ştii.
Anubis, ieşi afară.
Stăpâna mea, eşti mereu strălucitoare ca primii zori.
- Hathor, ce vrei să faci? - Iubita muritorului
n-are daruri de oferit. Poate că o putem ajuta.
Îmi cer mult, stăpână.
Pentru aşa ceva e nevoie de daruri foarte speciale.
- Nu! Nu! - Ca acesta?
Pentru tine, doamna vestului, da.
Lasă-l să treacă să i-o ducă el.
- O vei putea vedea pentru ultima oară. - Mulţumesc.
Nu, îţi interzic!
Suntem vinovaţi că l-am înşelat pe Bek. Cu asta vom face un bine.
Nu aşa, nu cu tine.
- Îţi ordon să mă laşi liberă. - Nu-mi poţi ordona.
Şi ştii de ce.
Sunt zeiţa iubirii.
- Dacă n-o fac acum, nu valorez nimic. - Nu te pot pierde iar.
Ia-o.
Fă ceea ce trebuie să faci.
Atriul celor două adevăruri...
unde vom fi cu toţii judecaţi.
Înaintează!
Ce ai de oferit?
Înaintează.
Voi trăi în etern!
Ce ai de oferit?
Înaintează.
Ce ai de oferit?
- Zaya! - Bek!
Seth!
Primeşte aripile de aur ale lui Nephthys pentru a te proteja de cei ce-ţi vor răul.
Creierul lui Toth, zeul înţelepciunii ce-ţi permite lărgirea cunoaşterii.
Inima lui Osiris
ca să-ţi asiguri domnia peste toate pământurile.
Ochiul a toate văzător
pentru a te proteja de înşelăciunile duşmanului.
Sunteţi glorios, stăpâne.
Ştiu.
Tată.
Am observat obeliscul. E surprinzător.
L-am construit pentru tine.
Dacă era mai înalt, m-aş fi împiedicat de el.
Nu te mai uita la vele şi priveşte la tot ce-am făcut.
Ceea ce Osiris n-a putut.
Domnesc peste tot ceea ce are suflare.
Şi peste tot peste care se suflă.
- Nimeni nu-i mai puternic sub Soare. - Atunci, onorează-mă
aşa cum te-am onorat eu.
Dacă onoarea era intenţia ta, aş fi putut evita uciderea fratelui tău.
Aşadar, tu vezi ce se-ntâmplă jos.
Spune-mi, tată, contează ce se-ntâmplă?
Contează mai mult decât crezi.
Atunci, de ce ai permis să mă alunge?
Să merg pe nisipul arzător
în timp ce fratele meu dansa în picioarele goale
pe ţărmurile Nilului?
De ce l-ai făcut pe Osiris rege şi de ce i-ai dat un fiu?
Iar mie mi-ai negat şansa de a da viaţă.
- A fost testul tău. - Dar pe el nu l-ai testat.
I-am dat coroana Egiptului,
iar când timpul a sosit, nu s-a agăţat de putere.
A dăruit-o fără tăgadă. A trecut testul.
- Iar eu cred c-am trecut testul meu. - Nu încă.
E adevărat, n-am vrut să ai fii
şi-a fost o amabilitate,
pentru că nu voiam să-ţi lipsească atât de mult ca mie.
- Să-mi lipsească? - Am nevoie să-mi iei locul.
- Aici? - Aşa ia sfârşit testul, fiul meu.
Nu e nici o povară mai grea, dar nici o onoare mai mare.
Tot ce ai făcut poate fi iertat.
Te aştepţi de la mine să dansez cu bestia aia?
Noapte după noapte?
- Până la moarte? - Dar tu ce vrei?
- Nemurirea. - Nemurirea ne aşteaptă pe toţi dincolo.
Nu vreau să mor, ci să trăiesc în etern!
Acolo jos, pe pământurile cucerite! Să trăiesc în regatul meu!
- Asta ar trebui să-mi fie răsplata! - Cum?
Singurul mod de a obţine asta e de neconceput!
- Ar trebui devorată... - Lumea de dincolo.
Vrei să dezlănţui haosul asupra Creaţiei! Vrei să distrugi orice lucru!
Nu vreau să distrug, ci să remodelez.
Voi lua locul tău, dar nu să stau pe-o blestemată barcă.
Niciun zeu nu supravieţuieşte ăsteia.
Nu sunt un zeu ca ceilalţi!
Ce ai de oferit?
Asta îţi va oferi un loc dincolo.
Nu!
Nu vreau fără tine.
Poarta a fost dărâmată.
Haosul e liber! Apophis va distruge pământul ăsta!
Horus e singura noastră speranţă.
Nu e zeul ce-l credeai.
- M-a minţit! - Mai dă-i o şansă.
A ajuns până aici datorită ţie.
Puterea mea nu-i nelimitată.
Dacă zeul văzduhurilor vrea să remedieze toate astea,
atunci trebuie s-o facă repede!
Dacă n-ai încredere în el, atunci încrede-te în mine!
Ştiu că vom fi iar împreună.
Ra a căzut. Seth a eliberat haosul.
Cum îl putem opri?
- Nu te dai niciodată bătut, nu-i aşa? - Doar pentru că mi-a cerut-o Zaya!
- Nu i-ai spus de pactul nostru? - Ba i-am spus.
Dar nu ştiu de ce are încredere în tine.
Trebuie să ne-ntoarcem în capitală.
Atunci ne aşteaptă un drum lung.
Prefer să zbor.
Nephthys.
Şi după moarte încearcă să ne ajute.
Vino la mine, demonule!
Seth are sabia lui Ra.
Vrea să-l atragă pe Apophis la Nil, sursa vieţii.
- De ce? - Ca s-o bea.
Ca să distrugă întreaga Creaţie.
Ra n-a murit, doar el poate repara asta.
- Dar are nevoie de sabia aia. - Cum punem mâna pe ea?
Cred că e timpul să mergem la pescuit.
... şi invoc ajutorul tău.
Arhitecte!
Avem nevoie de tine.
E cea mai mare creaţie arhitectonică din lume.
Al meu...
Obeliscul lui Seth.
Adică, e înalt de 2220 coţi, cu nicio aşchie mai mic.
E creat cu 7 miliarde de blocuri de granit,
cu 5 miliarde de plăci de calcar şi 9 miliarde de talanţi de aur.
Şi cu viaţa a câtor sclavi?
5.930.
Ba nu, greşesc.
Mai exact, 5.931.
Stai, ai nevoie de el s-ajungi în vârf.
Ne vedem sus.
Erai alături de el de parcă ar fi fost prietenul tău.
Ştiu ce simţi.
Favoarea unui zeu e îmbătătoare.
- Păcat c-ai ales zeul greşit. - Devine mai bun.
Femeia ta e încă moartă, nu-i aşa?
Păcat, era atât de frumoasă!
Avea pielea atât de fină!
Bijuteriile mele pentru lumea de dincolo.
Vezi? Sunt pregătit să mor.
Vino la mine, Apophis!
Trebuia să rămâi sub nisip.
Înţeleg să ucizi pentru o coroană, dar asta-i nebunie!
Nu poţi pricepe, cum ai putea?
Fiul ales al unui fiu ales!
Oricum, Apophis va devora tărâmul morţii, iar tu nu vei mai ajunge dincolo!
Ce?
Cine alesese zeul greşit?
Ştii, cred că-mi vor lipsi plăcutele noastre întâlniri.
Dar încă nu eşti la înălţimea mea.
Ai dreptate.
Sunt doar o momeală.
Începi să devii o plagă!
Horus!
Poate că ochiul îţi era mai de folos decât un hoţ rănit!
Probabil ai dreptate.
Iartă-mă pentru ceea ce ţi-am făcut.
- Şi pentru asta! - Eşti iertat.
Ţi-am zis c-aş fi furat celălalt ochi?
Dar puteai să eviţi complicaţiile şi să-mi spui că nu-ţi trebuia.
Ra mi-a arătat calea, dar nu l-am ascultat.
Credeam că am nevoie de ochi ca să mă transform,
dar drumul meu nu e căutarea răzbunării cu orice preţ.
Ci e protejarea poporului meu.
Nu te mai lăuda atâta. Mai ai multe de protejat.
Eşti noul rege.
Credeam că eşti cel mai mare dintre zei. Şi uită-te la tine.
- Eşti un nimic. - Mereu voi cel mai mare dintre zei.
Eu te-am cruţat o dată.
- Mi-a fost milă de tine. - N-am să fac aceeaşi greşeală.
Zeule Ra, mai avem timp.
Gata, Apophis!
Mulţumesc.
Trăiască Horus!
Ne descurcăm împreună. Eşti sigur că nu eşti vreun zeu?
Ce fel de zeu aş putea fi? Zeul prostiei?
Zeul imposibilului.
Bek!
N-am fost niciodată dator, dar acum îţi sunt ţie.
Cere-mi ce vrei.
Munţii ţi se vor închina, vânturile ţi se vor supune.
Spune-mi repede, că lui Apophis încă-i mai este foame.
Şi noaptea vine oricum.
Nu vreau nimic...
a parte de ceea ce e imposibil să-mi dai.
- Dar sunt... - Te-ai întors.
Bek, ar fi mai bine s-o ajuţi pe ea acum.
Zaya!
Bek!
- Zaya, sunt Horus. - Domnul meu.
- Credeam că-i imposibil. - Imposibil? Da.
Glorie lui Ra,zeul luminii!
Şi astfel şi-a găsit înţelepciunea.
S-au trecute testele, s-au oferit noi şanse
pentru a reîncepe să se trăiască.
Horus şi-a plâns părinţii.
Trecuseră dincolo de multă vreme, dar el ştia
că doar înţelepciunea lui Ra ar fi pus ultimei porţi
o barieră invincibilă între viaţa asta şi nemurire.
Mă consideri pregătit?
Adevărata pregătire e un stadiu greu de ajuns.
Dar eşti pe-aproape.
Ridică-te. Horus, rege peste întregul Egipt!
De azi înainte,
lumea de dincolo va fi câştigată nu cu aur,
ci cu fapte bune, cu compasiune
şi generozitate.
Ceea ce facem, cum acţionăm în viaţa asta va avea valoare!
Eu zic că te gândeşti la ea.
Sigur că-i aşa.
Credeai că fur cel mai mare tezaur al Egiptului?
Crezi le voi lipsi dacă plec câteva zile?
Ca prim consilier al regelui,
e datoria mea să nu se observe absenţa ta.
- Dar dacă-ntreabă careva? - Spune-i că trebuia s-ajut o prietenă.
Las Egiptul pe mâinile tale iscusite.
Traducerea şi adaptarea după sonor: dani67
Traducere după dublajul italian.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/7mms5 Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari