Liniştiţi-vă.
Cine a aruncat asta?
O să o arunc înapoi.
Taxi!
Este al meu. Eu l-am chemat primul.
Unde este portofelul?
Unde este Paul?
Morris?
La dracu, d-le Duncan.
Îl ştii pe ăsta?
A fost în clasa mea de biologie 5 ani.
Acum 5 ani.
Se pare că nu ţi-au fost de folos.
Să mergem, omule. Tipul asta este cel mai bun profesor pe care l-am avut.
Să mergem.
Îmi pare rău pentru asta, d-le Duncan.
A fost o greşeală.
Este totul sub control?
Ce ţi-a luat atât de mult?
Am fost reţinut de un fost elev.
- Ai adus cadoul? - Da.
Voilá.
Minunat.
Să mâncăm.
- Lumină. - Ştiu.
Gata?
Toată lumea.
Unde este băiatul meu?
Tată!
Mulţi ani să trăiască...
Unde se ţine?
Pe Marte.
Amuzant, este în suburbii, la jumătate de oră de aici.
Este o ofertă minunată dar Paul încă nu s-a decis.
Este o schimbare de la şcoala la care predai acum.
Ah da, mai puţin drog, mai multe feluri la cantină.
Paul mai este hăituit de conştiinţă.
Mama, tată. Asta este cel mai bun cadou.
Uau, ce bine că îţi place, nu?
Mai trebuia zahăr?
Ah ştiu, am încălcat orice regulă.
Hei, eşti aici?
Ciudat.
Ei, tort.
Nu poate mânca aia.
De ce nu?
Este erbivor.
Ah, este vegetarian.
- Atunci poate altă dată. - Aşteaptă, lasă-l aici în caz de.
Ţi-a plăcut?
- Da. - Perfect.
- Noapte bună tată. - Noapte bună.
Care a fost cadoul preferat?
- Jacheta. - Da.
M-ai prins.
Îţi stă bine în ea.
Ce faci mâine?
Să trec pe la galerie, să iau lentilele comandate...
... să cumpăr o pereche de adidaşi pentru Adam.
Ah. Trebuie să te fac.
Te-aş putea face acum.
Te-ai mai gândit la oferta aia?
Realizezi că ne mutăm, nu?
Şi ne mutăm.
Credeam că suntem destul de aşezaţi aici.
Şi eu credeam că nişte sticsuri şi o coca constituie o masă.
Dragă, şi mie îmi place aici dar avem un copil de crescut...
... şi ştii ce greu este să trăieşti în zilele astea.
Şi ai câştiga dublu faţă de aici.
Nu cred că sincronizarea este bună, şi fotografiile...
Nu este vorba de fotografiile mele.
Bine, nu mă pot obişnui cu ideea că...
... "m-aş vinde".
Ascultă...
Ştii cât îţi respect etica.
Dar este vorba de Adam.
Câteodată trebuie să fim pe locul 2.
Bine, este rândul tău.
- Mă duc la un picnic... - Şi?
Voi aduce o furnica, un croisant...
- Un "ding-dong"... - Mulţumesc.
Mama.
- Un "Ding-dong"... - Da?
Un magazin la ora 3.
Da.
Ia-mă de mână.
Dacă mai tragi de ei vor exploda.
Serios?
Kaboom!
- Îi vrei sau nu? - Da.
Vrei asta?
Da.
Mă duc afară, bine?
Bine dar nu te îndepărta, bine?
Cum vreţi să plătiţi pentru asta?
Ah, cu carte de credit.
D-na am nevoie de semnătura d-vs.
Mă scuzaţi.
Mulţumesc.
Bună.
Unde este comitetul de recepţie?
Jess?
Am fost reţinut de conferinţa profesorilor.
Jessie?
Aveţi 4 mesaje...
Ne vom ocupa de funeralii.
Mulţumesc, părinte.
Mă scuzaţi, Jessie. Jessie Duncan?
- Da? - Sunt Richard, Richard Wells.
Richard?
Soţia d-vs a fost eleva mea.
De fapt...
Richard este un...
... moment prost acum. - Oh, ştiu, am citit în ziar...
... nu ştiu cum să îmi exprim sentimentele.
Mulţumesc.
Dar putem discuta puţin?
- Ştiu că este un moment prost. - Nu acum.
V-am găsit greu şi aş vrea să vă ajut.
Să ne ajuţi?
Sunt medic. Specializat în fertilizare.
Dacă putem vorbi, nu va dura mult, vă promit.
Este un restaurant acolo.
Am terminat facultatea la ginecologie...
... dar pasiunea mea este cercetarea.
Cu ce te ocupi, Paul?
Predau biologia.
Zău?
Ne poţi spune despre ce este vorba, te rog?
Adevărul este că nu este uşor să o spun...
... dar am să încerc să o spun.
Clinica mea a dezvoltat o metodă prin care o singura celulă poate deveni...
... un fetus identic.
Un fetus care ar avea aceleaşi...
... trăsături şi va putea fi născut.
- Adică, clonat? - Da.
Va fi un băiat identic până la ultimul fir din cap.
Aşa vrei să ne ajuţi?
Am avut ocazia să văd dosarul lui Jessie.
Ce aţi făcut?
Sunt conştient de complicaţiile naşterii lui Adam.
- Este imposibil să mai faceţi un băiat. - V-aţi uitat prin dosare?
Am vrut să fiu sigur că Jessie va mai putea...
... avea o nouă sarcină.
Da, vă pot ajuta.
Îl puteţi avea înapoi.
Fiul vostru Adam... Să se nască iar, să crească...
Adam este mort!
Fiul meu este mort.
Paul, te rog.
Mă poţi ajuta cu asta?
Dumnezeu ştie prin câte ai trecut şi...
... eu nu vreau să o fac mai dureroasă.
Dar adevărul este ca pot face asta şi vreau sa ştiţi asta.
Asta este ilegal şi imoral.
Ilegal da, imoral nu.
Folosim viaţa ca să cream viaţa, asta-i tot.
Ai mai făcut asta înainte?
Ai clonat cu succes un om?
Nu, pentru că nu am găsit candidatul perfect şi asta până am...
... auzit ce s-a întâmplat...
.. şi sper că dacă sunteţi interesaţi...
- ... pot avea... - Ce propui aici?
- Dragă, nu putem avea încredere. - Nu-i adevărat. Eu sunt sigur...
... totuşi am nevoie de încredere...
Mă scuzaţi.
Mizaţi pe mine aşa cum mizez şi eu pe voi.
Clinica mea este la 480 km de aici...
Asta înseamnă să vă mutaţi acolo şi voi fi sincer cu voi...
Vă veţi schimba total viaţa.
Paul are dreptate. Este totalmente ilegal.
Va trebui să rupeţi legătura cu prietenii, părinţii...
Cu oricine l-a cunoscut pe Adam.
Desigur că vă voi ajuta la mutare.
Îţi pot da o slujbă la liceul local...
Ştii ceva? Am auzit destul.
Paul, te rog. Ştiu ca este dificil...
Nu. Nu ştii.
Nu ştii nimic.
- Să mergem. - Are dreptate. Îmi pare rău...
Dacă v-am supărat.
Jessie...
Jessie!
Vă dau numărul asta.
ADN-ul poate rezista la infinit...
Dar celulele lui Adam pot rezista doar 72 de ore.
Dacă vă răzgândiţi...
Este un străin, nu îmi vine să cred că iei în considerare asta.
Nu îmi vine să cred că nu iei în considerare asta.
Te-ai gândit că poate merge rău?
Dragă, ascultă, te iubesc mult...
Te iubesc enorm, bine?
Dragă, nu este bine şi nu este cert.
- Dar dacă este? - Tot nu va fi Adam.
- Va fi un geamăn identic. - Dar va semăna...
- Vom încerca iar... - Nu putem... ştii asta.
Iubito, este singura şansă...
Nu vreau un alt copil! Îl vreau pe Adam!
Îl vreau înapoi.
Ştii la ce mă gândeam...
când aşteptam ambulanţa?
Era în braţele mele...
Şi îl vedeam cum moare.
"Este ultima dată când îl ţin în braţe.".
Fiul meu...
- Alo? - Paul?
Tocmai am aflat. Îmi pare rău.
Ah, mulţumesc, Sam.
Cum suporta Jessie toate astea?
Nu este prea bine.
Sigur.
Îi poţi transmite condoleanţele mele?
Da.
Sam, te pot întreba ceva?
Ai auzit de un doctor pe nume Richard Wells?
Richard Wells? Da, de ce întrebi?
Este un fost profesor al lui Jessie.
Serios?
Este un fel de legendă.
A făcut studii despre analiza genelor...
Mult prea devreme.
Ultima dată când am auzit de el a vândut firma la o companie mare.
Pe o sumă ridicolă...
Şi apoi a dispărut complet.
A mai publicat câte un articol din presă.
Foarte deştept.
- Cum am spus, este... - Un geniu... Da, ştiu.
- Paul, îmi pare tare rău. - Bine, mulţumesc.
Toate celulele din clonă sunt identice cu originalul.
Cheia stimulării artificiale este...
Să întorci o celulă specializată într-o formă nespecializată...
O celulă stem precursoare.
O celulă care apoi a devenit o celulă hepatică, cardiacă sau o forma mai lejeră...
o celulă a pielii.
Odată adusă în acest stadiu, celula transferă materialul celulei mamei.
Transferul încheiat, celula accepta materialul genetic, ca şi când ar fi al ei.
De aici lăsăm natura să-şi urmeze cursul.
Este minunată.
Trebuie să o ţinem aici până mâine ca să fim siguri că implantul a reuşit.
Dar s-a descurcat minunat.
Va mai sta acolo o oră.
Tu du-te acasă, este pe mâini bune.
Toată lumea aia... Nimeni nu ştie?
Procedura nu diferă prea mult de cea standard de fertilizare.
Din punctul de vedere al echipei, Jessie tocmai s-a fertilizat în vitro şi atât.
- Dr. Wells. - Mulţumesc, George.
Rivers este un oraş minunat. Cred că îţi va place aici.
Este puţin cam izolat, dar este o comunitate superbă.
Oameni drăguţi... Multe familii...
Locul perfect să creşti un copil.
Ce zici sa mă însoţeşti? Îţi voi arăta împrejurimile.
Frumoasa zonă, nu? Este multă istorie aici.
Casa are vreo 100 de ani.
Nu a fost mobila şi mi-am luat libertatea de a aduce câte ceva.
- Va veni probabil mâine. - Şi dacă asta nu merge, Richard?
Dacă implantul nu reuşeşte?
- Va merge, Paul. - Nu poţi fi absolut sigur.
Nimeni nu poate garanta ceva.
Pana şi o sarcină normală este failibilă.
Dar dacă nu merge, ce ai de pierdut?
Pe ea.
Jessie.
Şi-a pus multe speranţe în asta.
Şi eu nu o voi decepţiona. Nici tu.
Ai cuvântul meu.
Este real?
Pentru moment.
Nu îmi vine să cred.
Ia uite aici.
Ce este?
Doamne... Paul!
Ştii ce este aici?
Camera obscură?
Cum te simţi?
Sunt bine.
Jessie!
Iubito.
M-am întors.
Sunt acasă.
Aceasta casa enormă.
Ei...
Ai spus ca nu vom da petreceri aici.
- Împinge. - Nu pot...
- Totul este bine, Jessie...
Eşti complet dilatata, trebuie sa împingi.
- Ceva este în neregulă. - Nimic nu este în neregulă.
Totul este bine, împinge.
Gata, bine.
Am ieşit.
Repede.
Ce ai mai ţipat...
Hai.
Aşteaptă. Totul este bine.
Respiră.
Timpul?
30 de secunde. 31... 32... 33...
- 34... 35... 36... 37... - Trebuie sa tăiem.
Ce este?
Ce?
Hai...
Ah, iubitule...
Este ca şi prima data, îţi aduci aminte?
Mulţumesc, Doamne.
Uite aşa, puştiule.
Noapte bună.
Băieţelul meu.
Încă este straniu.
Numele lui? Numele lui a fost mereu Adam.
La mulţi ani...
Unchiule Richard.
La mulţi ani, Adam.
- Cum merge treaba? - Bine.
Buni copii, şi deştepţi...
Nu ştiu, câteodată am impresia că învăţ peştii să înoate...
Încă îţi lipseşte vechea ta şcoală?
Nu, parcă îmi este dor să-mi fie dor de ea.
Unchiule Richard! Vrei să mă ajuţi să-l înalt?
Haide... acolo sus.
Ţine-l departe de copaci...
Ce cuvânt a fost ala de l-ai spus?
"Rezervoriu", unchiule Richard. Este un cuvânt ştiinţific.
Învăţăm de rezervele naturale la şcoală.
Ah, vrei să spui "rezervor".
Este ca un lac, numai că este artificial.
Dar am crezut că Dumnezeu a făcut totul.
Într-un fel da, dacă crezi ca i-a creat...
pe cei care au creat rezervorul.
Corect?
Ei, puştiule.
Sa intrăm. Ia-ţi la revedere de la prietenii tai.
La revedere.
Ei!
Aniversatule...
De câte ori să-ţi mai spun sa nu mai îţi laşi jucăriile împrăştiate?
Cineva se poate împiedica de ele şi...
Nu purtăm caşti în casa.
Ce faci?
- De unde ai asta? - Este cadoul de la Joey.
Îţi place?
Da.
Culcă-te.
- Tată, mă gândeam... - La ce?
Nu cred că te mai plac atât de mult.
- Nu... - Te-am prins!
Asta-i ceva foarte serios.
Într-un fel seamăn atât de mult.
Dar este o alta persoană. Total.
Şi apoi... uită-te la el.
Câteodată uit...
Şi apoi apare câte o poveste cum este aia cu dinozaurul...
Se întâmplă tot timpul.
- Sunt îngrijorat, ştii? - Cum aşa?
- Ca poate afla. - Nu va afla.
Şi dacă o va face?
Ce va însemna pentru el?
Îl iubesc atât de mult.
Pe amândoi.
Nu!
Ajutor!
Adam?
Sunt aici.
Unde eşti?
- Tată! - Adam.
Nu.
- Mama! - Ajutor!
Adam?
Doamne. Adam?
- Calm. - Pleacă!
- Calm! - Pleacă.
Jessie!
- Este în regulă. - Pleacă de lângă mine.
Jessie?
- Doamne! - Adam!
- Ce s-a întâmplat?
Nu ştiu, s-a prăbuşit. Cheamă salvarea.
Îl sun pe Richard.
Richard... vreau să-l internezi.
Toată echipa mea se ocupă de asta.
- Ei nu ştiu de asta. - Nici nu este nevoie sa ştie.
Noi avem o înţelegere.
Sunt 5 ore de când nu mai răspunde la stimuli.
Răspunde la stimuli. Doarme acum.
Doar ca dintr-un motiv anume nu se trezeşte.
Asta seamănă mult cu "teroarea nocturna".
- Teroare nocturna? - Este o perturbare a somnului.
Copilul poate ţipa în somn, merge chiar vorbi.
Nu, nu ai fost acolo. Asta-i altceva.
Ştiu că este de speriat, dar am vorbit despre asta.
Posibilitatea de a se fi modificat când a trecut graniţa morţii.
Au trecut 8 ani.
Ai spus că se poate schimba, dar nu ai zis de aşa ceva.
Pentru că nu aveam cum să ştiu, este unicul, punct.
Ştiam ce se va întâmpla până la punctul unde avea 8 ani Adam.
Acum suntem pe teritoriu necunoscut.
Nu vom şti dacă va trăi să atingă 10,11,50 ani.
Probleme pe care nu le-ar fi avut.
Nu avem ce face pentru el.
- Ce se întâmplă aici, Richard? - Asta vreau să aflu.
Probabil nu va fi nimic... Să lăsăm să treacă timpul, bine?
Da.
Ultimii noştri 8 ani...
Nu ştiu ce vom face.
Mereu am avut sentimentul ca nu vom scăpa aşa de uşor.
Ca într-un fel va afla.
Nu vreau să-l pierd iar.
Nu-l vom pierde.
Totul este bine.
- Adam! - Doamne!
Nu. Este bine?
- Este bine. - Îmi este foame.
Să mergem.
- Richard, mulţumesc. - Ne vedem mâine.
Adam, masa-i gata.
Jessie.
Nu este aici.
Adam.
Ei!
Hai.
Adam?
Ei.
Adam?
Aici erai.
Ce faci aici? Nu m-ai auzit strigându-te?
Ei.
Eşti bine?
Vorbesc cu tine.
- Răspunde! - Da, tată?
M-ai auzit strigându-te?
Cină este gata.
Să mergem acasă.
Paul, a zis că este un moment straniu.
Nu, pare bine.
Da, sper să nu fie nimic.
Nu aveţi de ce să vă speriaţi.
Ok?
- Aveţi grijă, ne vedem în curând. - Ok. Mulţumim, Richard.
Cred că ar trebui să-l ducem la un specialist.
- Richard crede ca nu este îngrijorător. - Vorbesc de unul singur?
Cât va trebui să trăim aşa?
Când se vor termina?
- Eşti bine? - Da.
- Sigur? - Da.
Pa, mama.
Ştie cineva ce este asta?
Este o chestie urâtă.
Să v-o spun aşa:
Gândiţi-vă la A. D. N. ca la o cutie cu siguranţe...
Fiecare genă este în buton...
Depinde de ce celulă vorbim.
Deci, genele care răspund de parul din nas a lui Kevin...
Nu pot fi de folos la degetul mic de la picior.
Gena nu este prezentă?
Nu, este prezentă. Dar nu este activă.
Este dezafectată.
Uitaţi-vă la capitolul 11 restul orei şi apoi plecaţi.
Dacă a trăit viaţa celulei originale...
şi acum suferă mutaţii.
Poate ca are valoare, poate ca nu.
Important este ca...
... aceste comportamente puteau interveni şi data trecută.
- Aceasta teroare nocturna de exemplu... - Asta ţi se pare ca este?
- Da, o deranjare normală. - Nu este normal.
Şi ce vrei sa spun, Paul? Ca este ceva în neregulă cu el?
- Nu crezi ca sunt îngrijorat? - Nu.
- Nu, nu cred. - Ai dreptate sa te îngrijorezi.
8 ani am ştiut la ce sa ne aşteptam.
Mulţi părinţi nu au avut şansa asta.
De acum încolo, nici noi.
Noi?
Ştii ce vreau sa zic.
Acum pot să mă întorc la pacienţii mei te rog?
Nu o să ai un copil al tău, Richard?
Jessie spune mereu că te porţi atât de bine cu Adam. Păcat.
Paul, este fiul tău. Crede-mă că ştiu ce înseamnă pentru tine.
Dar poate că nu ştii ce înseamnă pentru mine.
Ei, aici erai...
Este copilul ala nou. Willie Hazen.
Mereu se dă în spectacol...
Ca, cât de sus sare el...
- Este un daravelat. - Ei!
- Unde ai învăţat cuvântul asta? - Nu ştiu.
Nu îmi place.
Urca în maşină.
- Doamne! - Adam?
- Eşti bine? - Sunt bine.
Iartă-mă, nu te-am văzut.
Eram gata-gata sa te lovesc, ştii asta?
Puteai să mori, ştii?
De câte ori trebuie să-ţi spun să îţi ţii bicicleta în afara străzii?
Paul? Ce este cu tine?
- Eşti bine? - Da.
Alo?
Da, aş vrea. Să iau un pix.
Dr. Lieber?
Ok. În Beauford?
Ok. Sam, mulţumesc mult. Mai vorbim în curând, pa.
- Cine era? - Greşeala.
Adam?
Adam, deschide uşa.
Deschide uşa fiule.
Adam?
Deschide uşa fiule.
De ce era uşa asta încuiată?
Ajutor... Cortina...
- Ce? - Era sub ea.
Nu. Uite.
Despre ce tot vorbeşti?
- Uite este totul bine. - Nu...
Nu-l lăsa să-mi facă rău.
Nimeni nu-ţi va face rău. Totul este bine.
Ai avut un vis urât.
Nu.
- Am văzut. - Ce?
Ce ai văzut?
Adam, vorbeşte-mi.
Te rog, vorbeşte-mi. Nu te pot ajuta dacă nu îmi spui.
Eu ştiu ceva.
Ok... ce?
Ce?
- Ceva rău se va întâmpla. - Ba nu.
Nu voi lăsa să ţi se întâmple nimic rău.
Nu mie.
Ascultă, tu eşti fiul meu. Înţelegi asta?
- Spune. - Eu sunt fiul tău.
Corect, totul va fi bine.
Richard?
- Buna. - Scuză-mă dacă este un moment nepotrivit.
Nu, este bine. Scuzaţi-ne.
- Care este problema? - Eu...
Trebuie să vorbim despre ceva.
Trebuie să trec pe acasă să iau nişte hârtii...
Să luăm prânzul.
Ei, ce zici de asta?
Am o idee. Ce ziceţi de un concurs de balans?
Da!
Voi veţi fi juriul.
Doamnele primele.
Nu te duce prea sus, o sa zbori.
Hai fricosule...
Maimuţă urâcioasă.
Adam, opreşte-te imediat. Fără scuipat.
Dă-te jos acum.
Adam?
Vrei sa spui ca acele coşmaruri au dat startul la astea?
Sau au fost pornite de multe altele.
Şcoala, stres, tensiune în casa...
Paul este convins ca într-un fel celulele lui Adam...
Au amintiri din prima viaţa?
Asta este un experiment...
Un şobolan care fuge în labirint...
După moarte este clonat...
Şi se trece la labirint.
S-a dovedit că celulele au memorie.
Foarte fascinant.
Dar sunt şi multe prostii...
Şi legende.
Şi nu este posibil să-şi amintească?
Nu.
- Nu. - Mulţumesc lui Dumnezeu.
Mă îngrijorează că Paul lucrează la aceste teorii ciudate.
Paul trece printr-o perioada grea acum.
Este bun.
Nu s-a simţit niciodată bine aici aşa ca tine, nu?
Nu.
Nu consideri asta un dezavantaj, nu?
Jessie... Nu este posibil.
Aici este uşor sa uităm consecinţele la ce am făcut.
Dar dacă afla cineva, este posibil sa nu-l mai vezi niciodată pe Adam.
Ştiu.
Îl informezi şi pe Paul?
Da.
Scuză-mă, tocmai am primit mesajul.
M-au sunat la liceu, au zis că nu te pot găsi.
Am fost ieşită.
- Cum este Adam? - Este bine, d-na Duncan...
Este în biroul meu acum.
Nu ştiu cum sa o spun, dar...
Comportamentul lui este distant faţă de ceilalţi copii.
Se putea răni serios.
- Să mergem să-l vedem. - Ok.
- Unde ai fost? - Am luat prânzul.
Cu cine?
De ce eşti supărat? A fost doar un prânz.
Am vrut să vorbesc cu el despre Adam.
Doamne, Paul.
- Unde mergem? - Să auzim o a doua opinie.
Faci mişto de mine?
Zâmbesc?
- Acum, despre aceste terori nocturne... - Cum ştim că de astea sunt?
Am văzut mulţi copii de vârsta lui Adam.
Îi sperie pe părinţi, dar copii cresc.
Dar schimbările astea ale lui Adam sunt normale...
Nu, este altceva.
Dr. Lieber...
- Nu mă lăsa în pace. - Cine?
- Zachary. - Zachary?
D-na Duncan, cine este Zachary? Un băiat din clasa lui?
Nu ştiu. Dragule, cine este Zachary?
Este băiatul care trăieşte în visele mele.
Vorbeşte-mi, băiatul asta ţi-a spus că îl cheamă Zachary?
Nu chiar. Ştiu eu cumva.
Nu i-ai văzut faţa?
Nu-i place să şi-o arate.
- Dar ştiu din cauza jachetei. - Ce fel de jachetă?
Lasă-l să răspundă.
Este roşie cu alb.
Unde mergem?
Adam?
- Zachary! - Zachary?
Unde eşti?
- Unde trăim. - Nu îmi place asta.
Asta-i nebunie.
Richard?
Este ceva ce nu ne spune, ştiu asta.
Felul în care se poarta cu noi...
- Îi pasa de noi. - Ok.
Zachary? Unde eşti?
- Spune-mi de Zachary. - Nu a fost cunoscut drept Zachary.
Ce vrei sa ne spui Adam? Spune!
- Este... - Spune!
- Ajunge, încetează! - Ce vreai să spui?
Opreşte-te.
- Nu înţelegi, cum vrei să înfrângem? - Nu vreau să înţeleg.
Eşti mort!
Paul! Fi atent!
Eşti bine?
- Mamă? - Este bine?
Foarte bine.
Dormi liniştit, bine?
Tată?
Am murit?
Sigur că nu.
Ai fost chiar aici cu noi.
Culcă-te.
Doamne. Asta este.
Îşi aduce aminte de prima lui viaţa din vis.
- Copii văd de astea. - Un băiat în oraş?
Este posibil...
Anumite celule stochează părţi de memorie...
- Nu îşi aminteşte. - Cum nu poţi vedea asta?
Pentru ca nu poate.
Dragule, trezeşte-te, suntem la şcoală.
Vreau pe toată familia în afară casei în desen, ok?
Gata.
Multe culori şi nu uitaţi sa va puneţi numele pe ele.
- Bună, Pat. - Bună, Jessie.
M-am gândit să trec să văd cum merge treaba.
Intra, este totul bine.
Richard Wells le-a cumpărat pe astea pe loc.
Minunat.
Mă scuzi.
- Alo? - Bună.
- Richard. Buna. - M-am gândit să văd ce face Adam?
Nu prea bine.
A mai avut o criză aseară.
Paul a reuşit să-l facă să vorbească de data asta.
Mă gândeam dacă...
... dacă nu vorbeşte pentru a-şi crea un avantaj.
Nu ştiu. Nu vom vedea decât atunci.
Aş vrea să-l văd iar.
Nu ştiu dacă Paul ar vrea.
Parcă ai zis sa te ajut.
Ştiu dar nu acum...
Vorbesc eu cu el, ok? Trebuie sa închid, Richard, pa.
Sa mergem.
Fricoşilor!
Ce fac eu sa faci şi tu.
Sunteţi copii? Vreţi la tăticu? Să mergem!
Cine este acolo?
Totul va fi bine...
Jessie?
Eşti jos?
M-ai auzit?
Eşti bine?
- Îţi este foame? - Bună mamă, bună tată.
Da.
Îţi este foame?
Alo?
Nu, îmi pare rău, Tony, nu este.
Tony, mai uşor.
Aşteaptă. Îl întreb acum.
Adam...
Mama lui Roy spune că nu a venit încă de la şcoală.
- Ştii unde poate fi? - Nu.
Aşteaptă.
Ce făceai la râu mai devreme?
Mă jucam.
Cu cine?
Nu trebuie să spun.
Adam, poţi să-mi răspunzi?
Du-te în camera ta.
Acum!
Îmi pare rău, Tony, dar nu ştie.
Da, noroc.
Ai spus ca Richard ţi-a spus ca vocalizează ca să afle mai multe...
Sună-l.
Trebuie să-l ducem mâine.
Adam, care este numele şcolii?
Poţi să-mi spui numele şcolii?
"Santa Pius".
Eşti sigur ca asta nu-i face rău?
Este un tranchilizant uşor. Îl influenţează...
doar ca să putem săpa.
Corect, Paul?
Da.
Adam...
Zachary este acolo?
La şcoală?
Sunt toţi acolo.
Sigur vrei să fac asta?
Zachary... Clark...
- Ştim numele. Zachary Clark? - Cine este Zachary Clark?
- El sunt eu. - Tu eşti el?
Tu eşti Zachary?
Cine eşti tu?
El crede că sunt el.
Ele cred că sunt el!
- Nu! - Adam?
- Richard, te rog...
- Îl doare. - Adam, trezeşte-te.
Adam, trezeşte-te... Adam?
Fă ceva! Adam?
Zachary?
Dragule...
Tată?
Totul este bine.
Ei, de ce l-ai strigat Zachary?
Răspunde.
Richard?
Pentru că nu răspundea la numele lui.
Prostii! Vreau adevărul.
- M-ai înşelat. - Este în regulă.
Ai vrut acordul meu să-l forţezi dar nu l-ai forţat. De ce?
Paul, ai...
Nu îmi mai spune ce este cu mine şi spune-mi ce este cu fiul meu!
Paul?
Aş vrea să te pot ajuta.
Adam se schimba.
Se înrăutăţeşte.
Câteodată parcă sunt doi.
Este distructiv. Este agresiv şi cu ceilalţi copii la şcoală.
Se tem de el, Richard.
Este ceva ce nu ne spui.
Te-am văzut discutând cu el în starea aia...
Dar pe tine te ascultă, nu?
Nu mă forţa, Richard.
Adam este singurul de care îmi pasă pe lume.
Dacă afla publicul o să fie belea, înţelegi asta?
Înţelegi ce înseamnă public?
Nu glumesc.
Jur că voi spune la toată lumea ce ai făcut.
Ce am făcut noi, Paul!
Ce am făcut noi.
Poate că ai dreptate.
Poate că îşi aduce aminte.
Sau poate că este altceva.
Acel nume, Zachary Clark, la şcoală...
Uite...
Mâine trebuie să mă duc în oraş.
- Vreau încă o părere. - Nu, absolut nu.
- Dacă Richard află... - Nu o va face.
Voi veni repede...
- Paul, nu... - Aşteaptă.
Nu...
Este fiul meu...
Lasă-mă.
Nu!
Băiatul meu.
Lasă-mă...
Nu...
Băiatul meu.
Jessie, pot să-ţi vorbesc?
Acum.
Ţi-am zis...
Ce?
Tu ai spus că nu l-a văzut.
Gemenii au spus că se da în spectacol...
Ei sunt siguri, tu nu?
Nu mai sunt sigur de nimic acum.
Indiferent ce ar face este tot fiul nostru.
Şi asta ţi se pare liniştitor acum?
Ce vrei să spui?
Ca nu trebuia să facem asta?
Mama te iubeşte.
M-ai speriat.
Este în regulă mămico.
Mă scuzaţi, dar nu este nimic aici. Sunteţi sigură că asta este singurul Saint Pius?
Nu. Este singurul din oraş. Sunt închişi de ceva timp.
Dar dosarele elevilor? Caut pe cineva după nume.
Îl caut pe Zachary Clark.
După nume ar putea dura ceva timp.
- Pot aştepta. - Câteva săptămâni?
- Buna. - Da?
Mă scuzaţi de deranj. Numele meu este Paul Duncan...
Ştiu ca pare o nebunie dar caut pe cineva pe nume Zachary Clark.
Va spune ceva numele asta? Este un băieţel...
- Nu, îmi pare rău. - Dar foştii proprietari?
- Ei au avut copii? - Melinda?
Îmi pare rău.
Nu, nu sunt alţi proprietari.
Soţul meu şi cu mine am cumpărat casa asta acum 6 ani...
Era o ruină...
Am adus arhitecţi şi am restaurat-o.
Şi era liberă?
Da, de câţiva ani.
Dar nu ştiu nimic de foştii proprietari.
- Sigur. - Îmi pare rău.
- Mă scuzaţi de deranj.
Mă scuzaţi...
Am intervievat câteva dădace...
Majoritatea prin telefon, dar îmi amintesc de una...
Aş fi putut jura că a lucrat pentru familia care a stat la adresa asta.
Cred că i-am păstrat datele.
Minunat, mulţumesc.
Cora Williams?
Nu mă cunoşti dar trebuie să vorbesc cu tine.
Este despre Zachary Clark.
Intră.
Nu aveţi nici un mesaj.
La naiba!
Sperăm să nu mai aud niciodată numele ăla.
Ce a făcut?
Au fost incidente la şcoală.
Nu avea prieteni, venea acasă cu tot felul de vânătăi.
Odată l-au încuiat în clasă.
Un profesor l-a găsit speriat şi tremura.
Dar asta a fost înainte de a începe.
Repede copii s-au făcut deştepţi.
Şi l-au lăsat în pace.
Apoi a fost focul.
Un incendiu la Saint Pius?
Nu au aflat cum a început focul.
Dar eu ştiam.
Când Zachary a venit acasă l-am întrebat.
Mi-a răspuns cu un zâmbet.
Adam?
Jur că atunci când m-am uitat în ochii lui nu am văzut decât răul pur în ei.
Am păstrat distanta. Speriată de ce era capabil.
Toate gândurile rele îmi treceau prin cap.
Eram doar noi doi acasă în ziua aia.
Făcuse baie şi atunci mi-a fost clar ce am de făcut.
Nici nu m-a văzut intrând.
Nu.
Am încercat să termin treaba... Mă jur că am încercat, dar...
Nu am putut...
Nu am putut.
Când a venit mama lui acasă...
Zachary nu a spus nimic din ce am făcut.
Eşti aici?
Eram acasă în ziua următoare.
Când am avut o premoniţie.
M-am grăbit, la două cvartale auzeam sirenele.
Atunci am văzut tot acel fum.
Am intrat în casa.
Orbită de toate acele flăcări...
Rugându-mă să nu fi ajuns prea târziu.
Dar ai întârziat.
S-a descoperit că mama lui era deja moartă.
Îmi amintesc ca era foarte frig în ziua aia.
Mereu era frig în casa aia mare.
Adam?
Aşa că s-a dus jos la subsol.
Ca să verifice boilerul.
Eşti aici jos?
Şi acolo era...
O aştepta.
Spui că Zachary şi-a omorât mama?
Obişnuia să folosească ciocanul.
Nu.
Şi când a terminat...
A aprins un foc...
Apoi s-a dus sus...
Şi a terminat să se joace.
Acolo i-au găsit corpul.
Unde era tatăl lui?
Era la spital ca de obicei.
Era doctor?
Un doctor de copii.
Doar că... îmi părea mai mult om de ştiinţă mie.
Haide...
La naiba!
Eşti acasă? Jessie?
Răspunde dacă eşti acolo, te rog.
Asculta, trebuie să-ţi vorbesc imediat.
Sună-mă imediat cum auzi asta.
Te iubesc.
Adam.
Nu trebuia să deschizi aia.
Nu trebuia să atingi cutia aia.
Adam.
Asta sunt eu?
Dragule, lasă-mă să-ţi explic.
Adam.
Zachary?
Ce?
Trebuie să vorbesc cu Richard Wells.
Îmi pare rău, dar Dr. Richard este la un serviciu funerar.
Unde?
Dragule?
Nu îţi fie teamă. Sunt bine.
Fii atent, ok?
Ce a fost asta?
Dragule.
Mămico?
Adam? Unde eşti?
Adam?
Adam nu poate veni acum să se joace, d-na Duncan.
Aşteaptă.
Lasă-mă să-ţi explic.
Adam?
Nu-l puteai folosi, nu?
Zachary.
Nu l-ai putut folosi.
Nici măcar nu ţi-a trecut prin cap să încerci.
Nu, nu m-am gândit.
Dar focul l-a distrus, nu? Nu aveai nici o celula viabilă.
Am făcut o hartă din bucăţile pe care le aveam...
Am salvat cât am putut dar după asta...
Eram atât de aproape de a perfecta procedura...
Nu poţi găsi un gen ca ăla de tortură...
Să ai atâta putere şi să nu poţi face nimic.
Dar te-ai gândit, Richard.
Cu o celulă de-a lui Adam, poţi face caracteristicile fizice...
Sa manipulezi anumite gene...
... cum este capacitatea de cunoaştere, personalitatea, memoria.
- Este adevărat, nu? - În afară de un singur lucru.
Nu aveam cum să prevăd aceste rezultate.
Puteam doar să sper la o fărâma din el...
Un indiciu cât de mică că a supravieţuit.
Supravieţuit?
Ai vreo idee ce i-ai făcut fiului meu?
Familiei mele?
Credeam că tu vei înţelege cel mai bine.
Eu îl doream înapoi.
Ai făcut experimente pe oameni.
Şi tu. Şi soţia ta.
- Nu, este o mare diferenţă. - Chiar este, Paul?
Crezi că poţi deschide cutia Pandorei şi să o închizi la loc?
Am avut încredere în tine.
Nu aveam cum să ştim. Ce ai făcut tu este peste...
Peste ce? Standardele ştiinţei?
Numeşte-mi un singur avans medical care nu a făcut-o.
Spune-mi ceva: Dacă nu trebuia să fac asta, Paul...
Atunci cum se face ca pot?
Tu eşti om de ştiinţă. Numai că aici nu este vorba de ştiinţă...
Este o revoluţie. Încălcarea moralei...
Ignorarea a ce este bine şi ce este rău.
Dar tu, Paul? Tu ai ignorat?
Nu ştiu. Da.
Poate ca asta este pedeapsă mea pentru că am făcut ceva ce nu trebuia să fac.
Dacă este aşa, atunci aşa sa fie.
Dar crede-mă când îţi spun, Richard.
Voi face tot ce îmi sta în putinţă să-mi salvez fiul.
Şi sa mă asigur ca vei plăti pentru ce ai făcut.
- Paul... - Nu. S-a terminat.
Înţelegi?
Vom merge la poliţie şi apoi vom găsi un loc unde poate să-l salveze.
- Nu vei merge nicăieri, Paul. - Ba pe dracu că nu.
A fost un experiment. Şi acesta a eşuat.
Putem termina când vrem şi o putem lua de la capăt.
Să terminăm?
Este vorba de fiul meu.
Fiul nostru.
Este al tău pentru că ţi l-am dat ţie.
Să nu te apropii de el!
Mă auzi? Să stai departe.
Ai avut noroc sa îl ai şi aşa.
Erai un nimic când te-am găsit.
Ţi-am dat un copil, o casă, o slujbă.
Totul în viaţa asta eu ţi-am oferit.
Tine minte asta...
Câine de scroafă nerecunoscător.
De ce... De ce nu a ascultat?
Adam?
Eşti aici?
Adam?
Unde eşti?
Dă-i drumul, Adam. Lasă-l.
Adam?
Da, tati?
Cine eşti?
Cine eşti acum?
Eu sunt fiul tău.
După 6 luni.
"Doctor din rural încă este dispărut".
"Necrolog".
Dacă o putem face ar fi minunat.
Da, ar fi minunat.
- Cum merge? - Totul este bine.
Pe astea le duc sus?
Ei!
Îţi place camera ta cea nouă?
Încă nu este gata.
Ei, puştiule.
Uite...
Este o schimbare mare, ştim.
Dar doctorii cu care lucrezi...
Au zis că schimbarea ar fi buna pentru tine, nu?
Scumpule, va fi minunat.
Şi pariez că într-un nou oraş cu prieteni noi...
O vei duce şi mai bine.
Ştiu.
D-nă Duncan?
Vin.
Ei.
Am trei cutii jos cu eticheta:
"Jucării".
Vrei sa mă ajuţi să le despachetez?
- Unde vreţi? - Atenţie cu alea, jos.
Ei, puştiule. Credeam că...
Adam?
Doamne.
Credeam că cobori.
Eşti bine?
- Spune-mi dacă este ceva... - Nu este nimic, tatii.
Sunt bine.
Crede-mă.
Asta va fi minunat pentru noi.
Ei...
Este un loc de unde o putem lua de la capăt.
Made by SudTeamRomania SudTeamRomania@yahoo. com
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro